Справа № 814/2372/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Київ К/800/53269/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Миколаїв на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Жовтневий райавтодор» до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Жовтневий райавтодор» звернулось до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання неправомірними дій щодо віднесення філії «Жовтневий райавтодор» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до 52 класу професійного ризику виробництва; скасування повідомлення від 27.03.2013 №1247; зобов'язання змінити 52 клас професійного ризику виробництва Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на 10 клас професійного ризику виробництва.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо встановлення позивачу 52 класу професійного ризику виробництва як таких, що вчинено на підставі хибного висновку щодо віднесення основної діяльності позивача за КВЕД до 42.11 "Будівництво доріг і автострад".

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року, позов задоволено: визнано неправомірними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Корабельному районі м. Миколаєва щодо віднесення філії «Жовтневий райавтодор» до 52 класу професійного ризику виробництва; скасовано повідомлення Фонда соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Корабельному районі м. Миколаєва від 27.03.2013 №1247 про встановлення 52 класу професійного ризику виробництва; зобов'язано Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Корабельному районі м. Миколаєва змінити клас професійного ризику на виробництві філії «Жовтневий райавтодор» на 2013 рік з 52 класу на 10 клас.

У поданій касаційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Миколаїв як правонаступник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Корабельному районі м. Миколаєва із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що філія «Жовтневий райавтодор» займається діяльністю з поточного, капітального ремонту автодоріг, а також будівництва нових автодоріг та утримання доріг.

За результатами діяльності за 2012 рік філією подано звіт, яким визначено основний вид економічної діяльності 52.21 «допоміжне обслуговування наземного транспорту», клас ризику 10, розмір єдиного соціального внеску - 36,88%.

Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань проведено перевірку філії «Жовтневий райавтодор», про що складено акт перевірки від 15.03.2013 №43.

Перевіркою встановлено, що філія має ліцензію на здійснення будівельної діяльності, протягом 2012 року виконувала будівельно-монтажні роботи, має на балансі будівельні машини та механізми, використовує будівельні суміші та розчини, а також має у своєму штаті працівників будівельних спеціальностей, у зв'язку з чим перевіряючими зроблено висновок, що філією невірно визначено код виду економічної діяльності 52.21 «допоміжне обслуговування наземного транспорту» з ризиком 10, та визначено позивачу КВЕД 42.11 «Будівництво доріг і автострад».

27.03.2013 Фондом прийнято рішення у формі повідомлення №1247 про зміну класу професійного ризику виробництва, яким визначено віднесення філії «Жовтневий райавтодор» до КВЕД 45.23.1 «будівництво автострад, доріг, вулиць, залізниць, злітно-посадкових смуг на аеродромах», 52 класу професійного ризику виробництва, та розміром єдиного внеску 38,52%.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності дій відповідача із зміни класу ризику виробництва позивача. Зазначена позиція судів попередніх інстанцій ґрунтується на помилковості віднесення відповідачем основного виду економічної діяльності позивача за КВЕД до 42.11 «Будівництво доріг і автострад» замість 52.21 "Допоміжне обслуговування наземного транспорту (крім функціонування інфраструктури залізничного транспорту)".

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» розмір страхового внеску підприємства залежить від класу професійного ризику виробництва, до якого належить підприємство за видом економічної діяльності. У разі якщо страхувальник провадить свою діяльність за декількома видами економічної діяльності, віднесення підприємства до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом його економічної діяльності.

Пунктом 4 Порядку визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №237 від 08.02.2012 передбачено, що віднесення до класу професійного ризику виробництва здійснюється за основним видом економічної діяльності, що визначається за найбільшою питомою вагою обсягу реалізованої продукції та/або чисельністю зайнятих осіб за минулий календарний рік.

Відповідно до Методологічних основ та пояснень до позицій національного класифікатора ДК 009:2010 "Класифікація видів економічної діяльності", затверджених наказом Держкомстату від 23.12.2011 №396, клас 42.11. "Будівництво доріг і автострад" включає будівництво автострад, вулиць, доріг, інших транспортних і пішохідних доріжок; укладання поверхонь вулиць, доріг, автострад, мостів або тунелів; асфальтування доріг, фарбування та маркування доріг; установлення аварійних загороджень, світлофорів та іншого подібного устаткування; будівництво злітно-посадкових смуг. Цей клас не включає: установлення освітлення та електричного сигнального устаткування (43.21), архітектурні та інженерні роботи (71.1); надання послуг з управління проектами, пов'язаними з будівництвом (71.1).

Згідно з Порядком визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2012 №237, клас 42.11. "Будівництво доріг і автострад" віднесено до 52 класу професійного ризику виробництва.

Відповідно до Методологічних основ та пояснень до позицій національного класифікатора ДК 009:2010 "Класифікація видів економічної діяльності", затверджених наказом Держкомстату від 23.12.2011 №396, клас 52.21 "Допоміжне обслуговування наземного транспорту" включає, у тому числі, поточний ремонт і утримання автодоріг, мостів, тунелів тощо.

Згідно з Порядком визначення класу професійного ризику виробництва за видами економічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2012 №237, клас 52.21 "Допоміжне обслуговування наземного транспорту" віднесено до 10 класу професійного ризику виробництва.

Судами попередніх інстанцій із посиланням на докази, досліджені під час судового розгляду справи встановлено, що відповідно до обсягів виконаних робіт філія «Жовтневий райавтодор» протягом 2012 року виконала робіт на загальну суму 2644742 грн, з них роботи з експлуатаційного утримання доріг - 1926576 грн, що складає 72,84%, роботи з поточного ремонту - 682035 грн, що складає 25,78%, роботи з капітального ремонту доріг - 36131 грн, що складає 1,3% від загального обсягу реалізованих послуг.

Судами також встановлено, що згідно з договором на експлуатаційне утримання №15, укладеним із Службою автомобільних доріг у Миколаївської області 22.03.2012, який має питому вагу 72,84% у загальному обсягу реалізованої позивачем продукції (наданих послуг), та згідно з актами виконаних робіт, філією «Жовтневий райавтодор» виконувались роботи з очищення доріг трактором від снігу, приготування піщанко-соляної суміші, посипання дорожнього покриття протиожеледними матеріалами тощо.

Таким чином, питома вага реалізованої продукції (послуг) протягом 2012 року у позивача складала 98,62% за договорами з експлуатаційного утримання та поточного ремонту доріг, у той час питома вага за договорами капітального ремонту доріг склала всього 1,36%. За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованого визначення позивачем КВЕД 2010 52.21 «допоміжне обслуговування наземного транспорту».

Також колегія суддів вказує на обґрунтованість позиції судів в частині того, що наявність у філії ліцензії на будівельні роботи, будівельної техніки та працівників будівельних спеціальностей не є визначальним для визначення виду економічної діяльності, оскільки свідчить лише про потенційну можливість здійснення позивачем тих чи інших робіт, у той час як ризик визначається по питомій вазі фактично виконаної роботи за минулий рік.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, колегія суддів вказує на обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Миколаїв відхилити, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: