Справа № 392/2347/14-а(2-а/392/61/14)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2015 рокусправа № 392/2347/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2014 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області

третя особа Кіровоградська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»

про визнання неправомірним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати неправомірним та скасувати рішення Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області № 472 від 04 вересня 2014 «Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що передається у власність ОСОБА_1».

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з рішенням Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 27.12.2012 № 304 позивачеві передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,68 га. Остаточну площу земельної ділянки прийняти визначену при встановленні в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки. Розроблену та погоджену, згідно закону, технічну документацію землеустрою подати на розгляд Мар'янівської сільської ради.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що передається у власність ОСОБА_2, була замовлена позивачем та розроблена Кіровоградською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в 2013 році, яка була подана позивачем до органу місцевого самоврядування для затвердження.

На тридцятій сесії шостого скликання Мар'янівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області прийнято рішення від 04 вересня 2014 року № 472 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що передається у власність ОСОБА_2, оскільки при виготовленні технічної документації землевпорядна організація не звернулась до сільської ради щодо погодження меж земельної ділянки і не був залучений представник сільської ради при встановленні меж земельної ділянки в натурі на місцевості та в наслідок технічна документація не відповідає фактичному розташуванню та площі земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 Маловисківського району Кіровоградської області. Рекомендовано ОСОБА_2 звернутися в організацію, яка виготовила технічну документацію, та внести зміни стосовно площі земельної ділянки.

Суд першої інстанції вірно визначив , що оскаржуване рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо невідповідності оскаржуваного рішення вимогам ст. 186-1 Земельного кодексу України, оскільки рішення сільської ради не містить визначених законом підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, а саме яким вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, не відповідає наданий на затвердження сільської ради проект землеустрою, а також матеріали, якими підтверджується його невідповідність.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Таким чином вказана стаття визначає повноваження органів виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а не процедуру затвердження органом місцевого самоврядування таких проектів.

Систему землевпорядних органів очолює Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України), яке є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Разом з тим відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до Інструкції, комплекс робіт по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи й роботи по землеустрою, камеральні роботи, складання й оформлення матеріалів технічної документації по землеустрою відносно встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і закріплення їх межовими знаками.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт;

технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1);

копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи;

копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності);

матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки;

перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути;

у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2).

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

За приписами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб'єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, неупередженим, добросовісним та пропорційним.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що, приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування має перевірити відповідність наданого проекту вимогам чинного законодавства з метою недопущення будь-яких несприятливих наслідків для прав, свобод та інтересам інших осіб.

Зі змісту оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень вбачається, що останнє містить вичерпне обґрунтування підстав, за яких ОСОБА_2 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою та роз'яснено порядок їх усунення. При цьому суд апеляційної інстанції дослідив, що такі підстави викладені на підставі вимог чинного законодавства, отже є правомірними.

Відсутність в оскаржуваному рішення посилання на норми законодавства, яким не відповідає проект землеустрою, не спростовує його законність та обґрунтованість.

Суд першої інстанції, з метою повного встановлення обставин справи, мав дослідити та надати належну правову оцінку як проекту землеустрою, так і обґрунтованості самого оскаржуваного рішення Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Щодо доводів суду першої інстанції про протиправність рішення органу місцевого самоврядування через неповідомлення позивача про час та місце розгляду питання, суд апеляційної інстанції не знаходить їх обґрунтованими, адже такого висновку суд першої інстанції дійшов без посилання на норми чинного законодавства, не взявши до уваги, що нормативно-правові акти не ставлять такого обов'язку відповідачеві.

Колегія суддів також не знаходить обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення № 472 у зв'язку з його не направленням на адресу позивача, оскільки в даному випадку можна вести мову про протиправну бездіяльність Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, що не є предметом розгляду в даній адміністративній справі, а не про правомірність прийнятого рішення.

Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що за правилами Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення має бути законним, обґрунтованим та зрозумілим. Адміністративні суди при ухваленні судового рішення мають визначити спосіб поновлення порушеного права особи.

Скасування ж рішення суб'єкта владних повноважень з одних тільки формальних підстав ставить у правову невизначеність суб'єктів спірних правовідносин, адже скасувавши рішення за ухваленою постановою суду, залишиться не вирішеним питання щодо передачі в користування ОСОБА_2 бажаної земельної ділянки. При цьому вирішити таке питання на користь позивача не вбачається за можливе через невідповідність вимогам чинного законодавства поданих останнім документів, зокрема, проекту землеустрою.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області задовольнити.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2014 року в адміністративній справі № 392/2347/14-а скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 27 березня 2015 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров