Справа № 377/322/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2015 р. м. Київ К/800/47390/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_3 у встановленні статусу інваліда війни, зобов'язання відповідача вирішити питання щодо встановлення ОСОБА_3 статусу інваліда війни ІІ групи.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю відмови відповідача у встановленні ОСОБА_3 статусу інваліда війни як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи катастрофи за наявності усіх підстав для встановлення такого статусу.

Постановою Славутицького міського суд Київської області від 05 квітня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2013 року постанову Славутицького міського суд Київської області від 05 квітня 2013 року скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено: визнано протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області у встановленні ОСОБА_3 статусу інваліда війни ІІ групи необґрунтованою та протиправною; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області встановити відповідно до пункту 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вирішити питання щодо встановлення ОСОБА_3 статусу інваліда війни ІІ групи, відповідно до вимог чинного Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У поданій касаційній скарзі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 26.08.1991 по 19.10.2009 перебував на службі у ДПЧ-2 першого загону Державної пожежної охорони ГУ МНС України в Київській області на посаді начальника групи обслуговування - старшого водія, що підтверджено довідкою від 18.06.2010.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 20.10.2009 №52, виданого лікарсько-експертною комісією ГУ МНС України в Київській області, за сукупністю захворювань, одержаних під час військової служби, ОСОБА_3 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з довідкою МСЕК серії КИО-1 від 21.09.2010 № 333325 позивачу встановлена друга група інвалідності довічно. Причина інвалідності - захворювання, пов'язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

26 квітня 2011 року Київською обласною держадміністрацією позивачу видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1).

02 січня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою встановлення йому статус інваліда війни II групи.

Листом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 01.02.2013 № 05-07/01 позивачу повідомлено, що для встановлення йому статусу інваліда війни II групи немає підстав, оскільки в наданій ОСОБА_3 довідці МСЕК причина інвалідності вказана як «захворювання, пов'язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», що не відповідає статусу інваліда війни, визначеного пунктом 2 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на позивача не розповсюджується дія пункту 2 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому, останній не має права на отримання статусу ветеран війни.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт отримання ним захворювання, що призвело до інвалідності, під час проходження військової служби, захворювання позивача пов'язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому він має право на отримання статусу інвалід війни.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з вказаними висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

За змістом пункту 2 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Порядок встановлення причинного зв'язку захворювань військовослужбовців з аварією на Чорнобильській АЕС встановлено пунктом 21.6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402.

Так, при встановленні причинного зв'язку захворювань військовослужбовців з аварією на Чорнобильській АЕС постанова приймається у такому формулюванні:

- «Захворювання, ТАК, пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби» - якщо захворювання військовослужбовця, визнаного постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби в зонах підвищеного радіаційного забруднення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, які визначаються Кабінетом Міністрів України, виникли у період проходження військової служби в зазначених зонах, загострились або ускладнились, призвели до інвалідності або смерті у строки, передбачені наказом МОЗ України від 17.05.1997 № 150.

Відповідно до пункту 16 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, медико-соціальна експертна комісія визначає ступінь втрати здоров'я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як убачається з матеріалів справи, у жовтні 2009 року лікарсько-експертною комісією ГУ МНС України в Київській області проведено огляд позивача та встановлено, що виявлені у позивача захворювання пов'язані з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби.

У подальшому, медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено інвалідність II групи, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК від 21.09.2010 № 333325. Причина інвалідності - захворювання пов'язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За таких обставин, зважаючи на факт подання позивачем до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області документів, обсяг яких є достатнім для висновку про отримання позивачем захворювання, що призвело до інвалідності під час проходження військової служби, колегія суддів погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: