Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2015р. м. Київ К/9991/28200/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Блажівської Н.Є., Рибченка А.О.,

при секретарі судового засідання Гончар Н.О.,

за участю представників позивача Литоша В.О., відповідача Насєки М.В., прокурора Дух Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області та Прокуратури Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11.11.2009 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2011 у справі № 2а-12300/09/2170 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області та Прокуратури Херсонської області про визнання частково протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги Товариства задоволені, оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 10.09.2009 № /3 та № /3 визнані нечинними в частині визначення позивачеві суми податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток у розмірі 51 149 947,03 грн. та з податку на додану вартість (ділі - ПДВ) у розмірі 32 852 451,70 грн.

Не погодившись із судовими рішеннями, Прокуратура до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та у задоволені позову відмовити.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду судді-доповідачу була передана заява Прокуратури за підписом заступника прокурора області Кострицького В. про відмову від касаційної скарги в порядку ст. 218 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 218 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції у разі прийняття відмови від скарги постановляє про це ухвалу, якою одночасно закриває касаційне провадження у справі.

Судові рішення у цій справі в касаційному порядку також оскаржила Державна податкова інспекція, подавши до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу з вимогою скасувати судові акти попередніх судових інстанцій та у задоволені позову відмовити.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Ухвалою від 22.01.2015 із занесення у протокол судового засідання відповідача Державну податкову інспекцію у м. Херсоні замінено на правонаступника Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги Державної податкової інспекції.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень були висновки, викладені у акті від 28.01.2009 про результати проведення планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2007 по 30.09.2008, про відсутність у позивача права на формування валових витрат та податкового кредиту за наслідками придбання товарів (труби - відвідники, сільськогосподарська продукція, продукти її переробки) поза межами ліцензійної діяльності, тобто як таких, що не пов'язані з веденням його основної господарської діяльності.

Так, відповідно до ст. 20 Закону Законом України від 01.06.2000 № 1775-III "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснюють органи ліцензування та спеціально уповноважений орган з питань ліцензування в межах своїх повноважень шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Згідно з повноваженнями, передбаченими Указом Президента України від 21.04.1998 № 335/98 "Питання Національної комісії регулювання електроенергетики України", відповідно до Закону України "Про електроенергетику", та згідно з Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 із змінами та доповненнями № 15/1 "Про затвердження Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом" Національна комісія з питань регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ) та її уповноважені представники здійснюють контроль за дотриманням ліцензіатом ліцензійних умов, шляхом аналізу звітності, інших документів, які надає ліцензіат НКРЕ, та шляхом проведення контрольних перевірок діяльності ліцензіата в порядку, установленому НКРЕ.

Пунктом 5 передбачено, що НКРЕ у разі порушення ліцензіатом цих Умов та Правил та інших обов'язків, передбачених Законом України "Про електроенергетику", ... НКРЕ застосовує до ліцензіата санкції, передбачені законодавством.

Податкові органи відповідно до п. 1 ст. 8, п. 4 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 № 509- XII "Про державну податкову службу в Україні" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) здійснюють контроль за наявністю ліцензій.

Водночас, враховуючи перелік функцій (пп. 10 - 11), зазначених у ст. 10 цього Закону, органи державної податкової служби не наділені повноваженнями щодо контролю за дотриманням позивачем Ліцензійних умов, а тому в силу відсутності відповідної компетенції державний податковий орган має лише право матеріали за фактами порушень ліцензійних умов передати до органу ліцензування або спеціально уповноважений органу з питань ліцензування, який видає розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов та зобов'язує ліцензіата подати до органу ліцензування інформацію про усунення порушень.

У цій справі, задовольняючи адміністративний позов, суди першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням встановлених контролюючим органом під час проведення перевірки обставин, виходили з того, що контроль за додержанням ліцензійних умов у сфері енергопостачання, здійснює орган ліцензування в межах своїх повноважень, до яких Державна податкова інспекція не відноситься. Також судами враховано, що: згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), крім основного виду діяльності Товариства "постачання, передачею, розподілом електричної енергії за регульованим тарифом (КВЕД E)", передбачений іншій вид - "оптова торгівля і роздрібна торгівля (КВЕД G)"; у позивача наявні відповідні первинні документи за наслідками господарських операцій з його контрагентами, на підставі яких позивачем відповідно до вимог Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" та Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість"було сформовано валові витрати та податковий кредит; встановлені у ході розгляду справи обставини, оцінка яких зроблена судом з дотриманням норм ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчать на користь того, що фактичний рух активів, зміна у власному капіталі та зобов'язання платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

З огляду на зазначене у суду відсутні правові підстави для висновку про законність оскаржених податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення.

Прийняти відмову Прокуратури Херсонської області від касаційної скарги на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11.11.2009 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2011 у справі № 2а-12300/09/2170, а касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою закрити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11.11.2009 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2011 у справі № 2а-12300/09/2170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Блажівська

А.О. Рибченко