Справа № 804/17616/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 804/17616/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, третя особа Ігренський виправний центр №133 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив зобов'язати відповідача про новий день звільнення видати наказ і внести запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнати недійсним; зобов'язати відповідача виплатити середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 14.12.2011 року до моменту звернення до суду; зобов'язати відповідача видати йому належним чином оформлену трудову книжку.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що копію наказу №138 о/с від 19.12.2011 року про його звільнення з Державного Департаменту з питань виконання покарань в Дніпропетровській області він не отримував, також в день звільнення йому не було видано трудову книжку що свідчить про порушення позивачем вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, ст.ст. 47, 48 КЗпП України та Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 належним чином оформлену трудову книжку. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити його вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального та матеріального права, судом не вірно зроблено висновки щодо повідомлення позивача про можливість отримання трудової книжки, в зв'язку з тим, що він на час звільнення перебував під вартою, а тому спілкуватися з Управлінням Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області міг тільки з дозволу Кіровського районного суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, представник Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області та представник третьої особи просили відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області №85 о/с від 09.08.2011 року та на підставі постанови прокуратури Дніпропетровської області про відсторонення від посади від 25.07.2011 року майора внутрішньої служби ОСОБА_1 з 05.08.2011 року відсторонено від посади заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру №133.

Наказом Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області «По особовому складу» №138 о/с від 19.12.2011 року у відповідності з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) майора внутрішньої служби ОСОБА_1 заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру №133 з 14 грудня 2011 року.

На момент звільнення позивача з посади, він знаходився в Дніпропетровському слідчому ізоляторі на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2011 року, якою обрано відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка працівника є основним документом, який засвідчує досвід роботи на тій чи іншій посаді та підтверджує загальний стаж роботи для пенсійного забезпечення, та документально підтверджує досвід та кваліфікацію працівника.

Згідно з пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 року «Про трудові книжки» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2001 р. №514 трудові книжки зберігаються на підприємствах як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Порядок заповнення трудових книжок, вкладишів до них, видачі трудової книжки у разі звільнення, чи дубліката трудової книжки, умови зберігання та обліку трудових книжок встановлені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року (далі - Інструкція).

Згідно з положеннями п. 1.1. Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

На виконання ст. 47 КЗпП України, Розділом 4 Інструкції врегульовано порядок видачі трудової книжки у разі звільнення.

Відповідно до п.п. 4.1-4.2. Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Як вбачається з матеріалів справи 19.12.2011 року ОСОБА_1 на адресу Дніпропетровського слідчого ізолятора направлено лист (вих. 15/16-3242), яким проінформовано позивача про те, що його звільнено зі служби з 14.12.2011 року та про те, що йому необхідно прибути до Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області для отримання трудової книжки.

21.12.2011 року співробітниками Дніпропетровського слідчого ізолятору складено акт про відмову отримання листа УДДУПВП в Дніпропетровській області №15/16-3242 від 22.12.2011 року громадянином ОСОБА_1, завізований начальником слідчого ізолятору, про що було повідомлено начальника Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області.

При цьому колегія суддів зазначає, що послання позивача на ч. 1 ст. 13 Закону України «Про попереднє ув'язнення», якою передбачено надання дозволу на листування з особою яка перебуває під вартою, зазначених фактів не спростовує, а тому не може братися до уваги.

На підставі вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 04.07.2013 року ОСОБА_1 запобіжний захід тримання під вартою змінено на підписку про невиїзд, однак з 04.07.13р. до теперішнього часу позивач не звертався до Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області для отримання трудової книжки.

Судом першої інстанції також вірно спростовано доводи позивача про те, що він до 28.10.14р. не знав про його звільнення, оскільки вони спростовуються фактами викладеними в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014р. у справі №804/14805/14 та рішенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 25.11.2013 року у справі №191/1572/13-ц.

Враховуючи викладене відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведена правомірність своїх дій, оскільки позивач не скористався своїм правом на отримання трудової книжки у порядку передбаченому КЗпП України та Інструкцією.

Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведені факти підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 03 квітня 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова