Справа № 826/5699/14
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2015 р. м. Київ К/800/47675/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Іваненко Я.Л.,

суддів: Мойсюка М.І.,

Тракало В.В.,

секретар Малина Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про поновлення на роботі за касаційною скаргою Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати її звільнення протиправним та незаконним, поновити на посаді заступника голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та стягнути на її користь 16 143 грн. компенсації за вимушений прогул.

В обґрунтування позову зазначила, зокрема, що у відповідача були відсутні підстави для її звільнення у зв'язку з нез'явленням на роботі протягом чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, оскільки цей строк переривався її виходом на роботу 02 грудня 2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року, позов задоволено. Скасовано розпорядження Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації від 29 січня 2014 року № 26-к «Про звільнення з посади ОСОБА_2», поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з 30 січня 2014 року, зобов'язано Оболонську районну у місті Києві державну адміністрацію нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30 січня 2014 року по 19 червня 2014 року.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вказаним вимогам закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 23 грудня 2010 року №6-к «Про призначення на посаду ОСОБА_2» ОСОБА_2 з 23 грудня 2010 року була призначена на посаду заступника голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в порядку переведення з виконавчого органу Оболонської районної у місті Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації).

Починаючи з 19 липня 2013 року, відповідно до листків непрацездатності, ОСОБА_2 була відсутня на роботі.

Розпорядженням Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 29 січня 2014 року № 26-к «Про звільнення з посади ОСОБА_2» 29 січня 2014 року у зв'язку із нез'явленням на роботі більше чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності через загальне захворювання ОСОБА_2 було звільнено з посади заступника голови Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації відповідно до пункту 5 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що чотирьохмісячний строк хвороби позивачки є перерваним, оскільки ОСОБА_2 02 грудня 2013 року виходила на роботу, а тому розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 29 січня 2014 року № 26-к «Про звільнення з посади ОСОБА_2» прийняте із порушенням норм трудового законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись не може та вважає їх передчасними з огляду на наступне.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 з 19 липня 2013 року по 28 лютого 2014 року перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності від 19 липня 2013 року серії АГА № 868081, від 19 серпня 2013 року серії АГА № 868793, від 29 серпня 2013 року серії АГА № 869236, від 25 вересня 2013 року № 1 серії АГА 906202, від 26 вересня 2013 року серії АГА № 868084, від 04 листопада 2013 року серії АВЮ № 254218, від 15 листопада 2013 року серії АВЮ № 254237, від 16 листопада 2013 року серії АГА № 903398, від 26 грудня 2013 року серії АВІ № 496354, від 27 січня 2014 року серії АВЮ № 250334, від 28 лютого 2014 року серії АВР № 982411.

Крім того, на підставі пояснень допитаного в якості свідка ОСОБА_3, суди вважали доведеним факт виходу ОСОБА_2 на роботу 02 грудня 2013 року.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Підставою для розірвання трудового договору є нез'явлення на роботу протягом зазначеного строку. Вихід на роботу хоч би на один день перериває цей строк. І у подальшому чотиримісячний строк має обчислюватись знову. Підсумовуватись періоди нез'явлення на роботу, тривалістю менше чотирьох місяців, не можуть.

Таким чином, застосування зазначеної норми передбачає одночасну наявність двох складових: установленого нею проміжку часу, протягом якого працівник не з'являвся на роботу, та факту безперервної непрацездатності працівника упродовж зазначеного часу. Відсутність хоча б однієї з них виключає можливість застосування згаданої норми як підстави звільнення з роботи.

Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією в додаткових поясненнях до заперечень на адміністративний позов та в апеляційній скарзі наголошувалось на тому, що листок непрацездатності від 16 листопада 2013 року серії АГА № 903398 не був закритий, а тому 02 грудня 2013 року ОСОБА_2 перебувала на лікарняному.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, згідно листка непрацездатності, виданого поліклінікою № 2 Шевченківського району міста Києва від 16 листопада 2013 року серії АГА № 903398 ОСОБА_2 звільнена лікарем від роботи з 16 листопада 2013 року по 30 листопада 2013 року. При цьому, у графі «СТАТИ ДО РОБОТИ» цього листка, з урахуванням виправлень, зазначено: першого грудня. У підкресленій лікарем графі «ПРОДОВЖУЄ ХВОРІТИ» лікарем власноручно зазначено «продовжує хворіти».

В той же час, в матеріалах справи наявний листок непрацездатності, виданий ДУ «Інститут ендокринології» серії АВІ № 496354 від 26 грудня 2013 року з відміткою про перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні з 02 грудня 2013 року.

Проте, судами попередніх інстанцій залишилось нез'ясованим питання чи мало місце 02 грудня 2013 року переривання чотирьохмісячного строку хвороби позивачки, чи приступала вона у цей день до виконання службових обов'язків та чи були оплачені листки непрацездатності від 16 листопада 2013 року серії АГА № 903398 та від 26 грудня 2013 року серії АВІ № 496354.

Не встановлення в судовому процесі вищезазначених обставин, як таких, що мають суттєве значення у справі з огляду на неможливість правильно вирішити спір без їх з'ясування, відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень, у зв'язку з їх не відповідністю вимогам статті 159 цього Кодексу з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало