Справа № 755/1175/15-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/1175/15-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Катющенко В.П.
при секретарі- Нестеровському Б.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про накладення штрафу в порядку ст. 181 КАС України,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: скасувати постанову ВП № 44251991 від 12 грудня 2014 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. про накладення штрафу на головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в розмірі 680,00 гривень.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 січня 2015 року за вх. № 105/04 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла постанова ВП № 44251991 від 12 грудня 2014 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в розмірі 680,00 гривень. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена з порушенням норм чинного законодавства та є необґрунтованою з наступних підстав.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у порядку письмового провадження.
Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заперечення на позовну заяву, до якого було долучено копії матеріалів виконавчого провадження.
Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу, у відсутність позивача та представника відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві третя особа Київський військовий комісаріат про визнання дій неправомірними в відмові перерахунку нарахування пенсійного забезпечення.
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві третя особа Київський військовий комісаріат про визнання дій неправомірними в відмові перерахунку нарахування пенсійного забезпечення було задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки про збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців з 01.08.2013 р. починаючи з 12.12.2013 р.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було залишено без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року - без змін.
25 липня 2014 року у вказаній справі Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 755/3240/14-а.
В подальшому, 31 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 755/3240/14-а від 25 липня 2014 року.
Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу.
04 серпня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 755/3240/14-а, виданого 25 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, яка була направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України у м. Києві для виконання.
В подальшому, 06 листопада 2014 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. направила на адресу позивача вимогу державного виконавця № 532/6, в якій вимагала уповноваженого представника Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з`явитись на прийом до державного виконавця 19 листопада 2014 року з 15-00 до 18-00 та у письмовому вигляді з наданням підтверджуючих документів повідомити відділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві про наслідки виконання вищевказаного рішення суду. Також, позивача було повідомлено про відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.
Статтею 5 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.
12 грудня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. було винесено постанову про накладення штрафу, відповідно до якої за невиконання рішення суду на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві було накладено штраф у розмірі 680,00 гривень.
Того ж дня, державним виконавцем було направлено позивачу вимогу державного виконавця № 532/6, в якій вимагала уповноваженого представника Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з`явитись на прийом до державного виконавця 17 грудня 2014 року з 15-00 до 18-00 та надати документальне підтвердження про виконання рішення суду. Також, позивача було повідомлено про відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.
Так, як вбачається з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04 серпня 2014 року, державним виконавцем було надано боржнику семиденний строк з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення суду та надання письмових підтверджень про виконання.
Статтею 27 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
Відповідно до ст. 75 Закону України Про виконавче провадження, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.
Згідно ст. 89 Закону України Про виконавче провадження, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.
Як вбачається зі змісту постанови державного виконавця про накладення штрафу, штраф у розмірі 680,00 гривень було накладено на Головне управління Пенсійного фону України в м. Києві за невиконання рішення суду.
Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві не було вчасно направлено засвідчену копію постанови Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/3240/14-а, що позбавило можливості позивача вчасно виконати рішення суду.
В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями сторони позивача, з огляду на наступне.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За вимог ст.89 Закону України Про виконавче провадження підставою для накладення штрафу є невиконання боржником виконавчих листів, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин. Тому державний виконавець перед застосуванням штрафних санкцій зобов`язаний з`ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником, а також чи сплинув строк, який був встановлений державним виконавцем боржнику, для виконання рішення.
Поняття поважності причин невиконання рішення є оціночним. Встановлення факту відсутності поважних причин невиконання рішення (ст.75 ч.2 зазначеного Закону) може мати місце за умови, якщо боржник не виконує певних дій, щодо яких ухвалено судове рішення, а виконання таких дій або усунення перешкод до такого виконання цілком полягає у площині повноважень боржника і не залежить від обставин, які боржник не в змозі упередити або усунути
Як вбачається з матеріалів справи, невиконання рішення суду з боку позивача зумовлено неотриманням постанови Дніпровського районного суду м. Києва, у зв`язку з чим останнім було здійснено запит до суду, з проханням направлення копії постанови.
В той же час, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві як відповідачем в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві третя особа Київський військовий комісаріат про визнання дій неправомірними в відмові перерахунку нарахування пенсійного забезпечення, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року оскаржувалася шляхом подання апеляційної скарги з боку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у зв`язку з чим останній мав можливість здійснювати контроль за розглядом вказаної апеляційної скарги та отримати постанову Дніпровського районного суду м. Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду вчасно. При цьому, посилання позивача на те, що останній не приймав участі при розгляді справи в Дніпровському районному суді м. Києва не може бути прийнято судом як поважна причина невиконання рішення суду, оскільки отримання постанови суду для здійснення її виконання цілком залежить від повноважень боржника. Крім того, позивачем не було вчасно повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду, а лист про виконання надійшов до відповідача лише 12 січня 2015 року, що підтверджується відбитком штемпелю відповідача про отримання.
Таким чином, несвоєчасне отримання копії постанови суду не може бути розцінено судом як підстава для скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу на позивача.
Відповідно до ст. 71 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та відмову у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про накладення штрафу в порядку ст. 181 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 25, 27, 75, 89 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 2, 5, 11, 12, 70, 71, 86, 158-163КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В позові Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про накладення штрафу в порядку ст. 181 КАС України - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня отримання копії постанови.

Суддя: