Справа № 817/288/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/288/15

19 лютого 2015 року 16год. 30хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного упраління Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування податкової вимоги , -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 3840-25 від 29.09.2014 року Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області.

В судовому засіданні позивач пояснив, що між ним та Рівненською міською радою укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого Рівненською міською радою внесено пропозицію про внесення змін щодо розміру орендної плати в сумі 1595,78 грн. Відповідно, 29 вересня 2014 року ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області надіслала податкову вимогу про зобов'язання сплати земельного податку в сумі 13,70 грн. та орендної плати в сумі 1158,12 грн. Однак, позивач не погоджується з вимогою про зобов'язання, визначене по орендній платі, оскільки, вважає, що додаткова угода до договору оренди земельної ділянки про зміну розміру орендної плати ним не підписана, а тому і підстав для нарахування орендної плати у зазначеному розмірі в контролюючого органу немає. Просить суд позов задовольнити в повному розмірі.

Представник ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області проти позову заперечила, пояснила суду, що податкова вимога була надіслана позивачу у зв'язку з несплатою визначеного у податковому повідомленні-рішенні зобов'язання по орендній платі за землю, яке нараховане контролюючим органом відповідно до вимог пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України. Даною нормою встановлено, що річна сума орендної плати за землі державної і комунальної власності будь-якої категорії не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі. Тому, на думку представника відповідача, положення договору оренди землі, які суперечать в частині визначення розміру орендної плати Податковому кодексу України, не можуть застосовуватися та мати пріоритет над нормами Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 15 грудня 2004 року між Рівненською міською радою та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого в оренду орендодавцем передається земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 336 кв.м., нормативна грошова оцінка якої складає 8096,21 грн., розмір орендної плати в рік - 2,91 грн. (в т.ч. ПДВ) (а.с.5-10). Договір зареєстрований у Державному реєстрі земель 4 лютого 2005 року, запис № 17.

20 серпня 2010 року сторонами договору - Рівненською міською радою і позивачем підписаний Додатковий договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, яким нормативна грошова оцінка визначена в розмірі 30771,29 грн., а сума орендної плати в рік - в розмірі 27,69 грн. (а.с.15-16).

Рівненською міською радою 16 червня 2014 року була надіслана листом за № 08-1725 пропозиція про внесення змін до договору оренди від 04.02.2005 року № 17, а саме в додатковому договорі про внесення змін від 27.05.2014 року встановлювалася з 1 квітня 2014 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 53192,83 грн., а розмір орендної плати в рік за земельну ділянку - в сумі 1595,78 грн. (а.с.12-14). Додатковий договір про внесення змін від 27.05.2014 року ОСОБА_1 підписаний не був.

18 червня 2014 року ДПІ у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») № 5929-15, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання по орендній платі за землю в розмірі 1208,79 грн. та встановлений граничний строк сплати - 60 днів з дня вручення. Податкове повідомлення-рішення належним чином вручено позивачу (а.с.46-48).

У зв'язку з несплатою визначеного розміру орендної плати, контролюючим органом 29 вересня 2014 року прийнято податкову вимогу № 3840-25 про зобов'язання сплати податкового боргу в сумі 1171,82 грн., в тому числі 1158,12 грн. орендної плати за землю та 13,70 грн. земельного пдатку (а.с.11).

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. П.п.14.1.136 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до норм Податкового кодексу України, річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної і комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII внесено зміни до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України. З врахуванням цих змін з 1 квітня 2014 року розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно переліку статті 9 Податкового кодексу України плату за землю у формі орендної плати за землі комунальної та державної власності віднесено до загальнодержавних податків і зборів, тому аналізуючи наведені правові норми, суд приходить до висновку, що розмір орендної плати є нормативно-регульованою ціною із визначеними мінімальною та максимальною межами. Тобто, на відносини, що виникають при оренді земельної ділянки комунальної та державної власності, на процес встановлення орендної плати поширюються приписи Податкового кодексу України з усіма регламентованими правилами обрахування орендної плати та наслідками недотримання порядку нарахування та справляння даного обов'язкового платежу.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Оскільки законом визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі, платник орендної плати за землю зобов'язаний сплачувати саме ту суму податку, яка регламентована законом.

Нормою ст. 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII Податкового кодексу, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

За приписами ч. 2 ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Статтею 15 цього закону передбачено, що підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 23 цього Закону технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до положень ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Реалізовуючи виключні повноваження в земельних правовідносинах, Рівненська міська рада прийняла рішення № 3122 від 04.07.2013 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Рівного», відповідно до якого затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Рівного, введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Рівного з 1 січня 2014 року та доручено ДПІ у м. Рівному забезпечити з 1 січня 2014 року справляння плати за землю в м. Рівному за новими ставками, відповідно до затвердженої цим рішенням нормативної грошової оцінки (а.с.49).

Таким чином, у разі зміни нормативної грошової оцінки землі, яка є базою оподаткування для плати за землю, змінюється річна сума податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності. Тобто, якщо у населеному пункті рішенням ради запроваджена нова нормативна грошова оцінка землі та в установленому порядку вона оприлюднена, контролюючий орган відповідно до вимог п.286.5 ст. 286 Податкового кодексу України зобов'язаний нарахувати суму податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності та надіслати платнику до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області здійснила нарахування орендної плати ОСОБА_1 відповідно до інформації, наданої Управлінням Держземагенства у м. Рівному Рівненської області 03.03.2014 року, згідно з якою нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача, що знаходиться по АДРЕСА_1, становить 158,31 грн. за 1 м.кв. (а.с.40-45).

Пунктом 287.5 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Тому, суд приходить до висновку, що нарахування контролюючим органом орендної плати позивачу, прийняття та вручення податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги було здійснено у межах правових норм чинного законодавства.

Посилання позивача на той факт, що ним не підписаний додатковий договір від 27.0.2014 року, яким змінювалася нормативна грошова оцінка та розмір орендної плати, а тому є чинним Договір оренди землі в редакції від 4 лютого 2005 року з врахуванням додаткового договору від 20 серпня 2010 року, на увагу суду не заслуговує, оскільки спростовується чинними нормами законодавства.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності належить до загальнодержавних податків, порядок нарахування та сплати якого регламентований положеннями Податкового кодексу України, і законом визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки в розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки, тому положення договору оренди земельної ділянки, які суперечать Податковому кодексу України в частині визначення розміру орендної плати, не можуть застосовуватися та мати пріоритет над нормами Податкового кодексу України.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 3840-25 від 29.09.2014 року, відповідно до якої визначено суму податкового боргу по орендній платі за землю в сумі 1158,12 грн., до задоволення не підлягають.

Крім того, ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 3840-25 від 29.09.2014 року в цілому. Даною податковою вимогою визначено податковий борг ОСОБА_1 за грошовими зобов'язаннями по орендній платі за землю в сумі 1158,12 грн., правомірність якого підтверджена наведеними вище доводами. Також цією вимогою визначено податковий борг ОСОБА_1 по земельному податку в сумі 13,70 грн. Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні, він зобов'язання по сплаті земельного податку в сумі 13,70 грн. сплатив. Проте позивач не відкликав позовної заяви, не відмовився від адміністративного позову в цій частині.За таких обставин у задоволенні позовних вимог позивача про скасування і визнання протиправною податкової вимоги в частині визначення податкового боргу по земельному податку в сумі 13,70 грн. також слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства, Закону України «Про судовий збір» 8 липня 2011 року № 3674-VI, з позивача стягується решта суми судового збору в розмірі 1642 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 29.09.2014 року № 3840-25 відмовити повністю.

Стягнути з позивача - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України недоплачену суму судового збору у розмірі 1642 (одна тисяча шістсот сорок дві) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.