Справа № 361/3691/14-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/3691/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шинкар А.О. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Броварського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про нарахування та стягнення заборгованості з виплати грошового забезпечення, компенсаційних виплат та грошової допомоги при звільненні, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області та просив зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період з 01 грудня 2007 року по 27 червня 2008 року, одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, щомісячну грошову допомогу з 28 червня 2008 року по 27 червня 2009 року в розмірі окладу за спеціальним званням «молодший лейтенант міліції», матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік, грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2008 рік, індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2007 року по 27 червня 2008 року у порядку та розмірах, встановлених законодавством; компенсацію за затримку виплати; та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 6000 гривень.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2015 року позов задоволено частково: зобов'язати Броварський МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за період з 01 грудня 2007 року по 27 червня 2008 року, одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, щомісячну грошову допомогу з 28 червня 2008 року по 27 червня 2009 року в розмірі окладу за спеціальним званням «молодший лейтенант міліції», матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік, грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2008 рік, індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2007 року по 27 червня 2008 року у порядку та розмірах, установлених законодавством та 2000 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, з 26.07.2001 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом № 293 о/с від 19.10.2006 позивача було призначено на посаду старшого інспектора патрульної служби взводу патрульної служби Броварського МВС України та присвоєно звання «молодший лейтенант міліції».

17 Вересня 2007 року позивачем було подано рапорт на звільнення з ОВС у зв'язку із скороченням займаної ним посади.

21 Грудня 2007 року Броварським МВ було видано наказ № 260 о/с «Про припинення виплати грошового забезпечення», яким припинено виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 з 01 грудня 2007 року у зв'язку з невиходом на роботу з 18 грудня 2007 року, а наказом ГУ МВС України в Київській області № 316 о/с від 09 червня 2008 року його було звільнено з органів внутрішніх справ у запас за порушення дисципліни відповідно до п.п. «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2010 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 лютого 2012 року, адміністративний позов ОСОБА_3 до Броварського МВ та ГУ МВС України в Київській області про скасування рішення суб'єкта владних повноважень задоволено: визнано незаконним наказ Броварського МВ № 260 о/с від 21.12.2007 «Про припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_3.»; визнано незаконним наказ ГУ МВС України в Київській області № 316 о/с від 09.06.2008 «Про звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_3.»; зобов'язано ГУ МВС України в Київській області внести зміни до трудової книжки щодо підстави звільнення ОСОБА_3, здійснивши запис про звільнення відповідно до п.п.«г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а саме: звільнити зі служби в запас в зв'язку зі скороченням штатів».

06 Грудня 2012 року до трудової книжки позивача внесено запис про його звільнення зі служби з 27.06.2008 в запас, у зв'язку зі скороченням штатів.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року, роз'яснено резолютивну частину постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2008 року та вказано, що вищезазначені накази визнані незаконними з одночасним їх скасуванням.

29 Січня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести нарахування та виплату належних йому сум при звільненні за скороченням штатів.

Листом від 17.02.2014 року № М-103 відповідач відмовив у проведенні виплат посилаючись на те, що судові рішення не містять зобов'язання виплати коштів.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вцілому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, оцінивши обсяг, глибину та тривалість душевних страждань позивача, суд дійшов висновку, що ступінь моральних страждань позивача відповідає розміру відшкодування у 2000 гривень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Сам факт наявності у позивача права на отримання грошового забезпечення за період з 01 грудня 2007 року по 27 червня 2008 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, щомісячної грошової допомоги з 28 червня 2008 року по 27 червня 2009 року в розмірі окладу за спеціальним званням «молодший лейтенант міліції», матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік, грошової компенсації за невикористану відпустку за 2008 рік, індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2007 року по 27 червня 2008 року у порядку та розмірах, встановлених законодавством, апелянтом не заперечується. Не висунуто апелянтом і заперечень щодо глибини моральних страждань.

В апеляційній скарзі Броварський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району посилається виключно на порушення ОСОБА_3 строку звернення з даними позовними вимогами до адміністративного суду, встановленого ст.99 КАС України, та на недопустимість застосування до спірних правовідносин положень ст. 233 КЗпП України, оскільки проходження служби в органах внутрішніх справ регламентується спеціальним законодавством.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про їх необґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,

свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, Верховний Суд України в постанові від 16.11.2013 (справа №21-389а13) дійшов висновку, що перебування особи на державній службі є однією із форм реалізації закріпленого у ст. 43 Конституції України, - права на працю, а тому суд повинен керуватися, в тому числі, і положеннями ч.2 ст. 233 КЗпП України, яка визначає право звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, в даному випадку стягнення грошового забезпечення військовослужбовця.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 положення ч.2 ст. 233 КЗпП України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР зі змінами, необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.02.2015 по справі №К/800/55786/14; №К/800/56575/14.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що наявність у позивача статусу колишнього військовослужбовця не позбавляє його права на звернення до суду з позовом про стягнення належних йому сум грошового забезпечення без обмеження будь-яким строком, як це закріплено ст. 233 КЗпП України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а підстав для скасування оскаржуваної постанови суду, - немає.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Броварського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 31 березня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.