Справа № 553/660/15-а
Суддя: Юхно С. П.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/660/15-а
Провадження № 2-а/553/51/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.03.2015м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Юхно С.П.,

при секретарі - Шпак Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року УПФ України Ленінського району в м. Полтаві звернулося з адміністративним позовом до ВДСВ Головного управління юстиції у Полтавській області на постанову про накладення штрафу ВП № 45294639, в якому просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 04 лютого 2015 року про накладення штрафу з виконання виконавчого листа № 553/4125/14-а, виданого 28 жовтня 2014 року Ленінським районним судом м. Полтави.

Представник позивача у судове засідання не з'явився надавши суду заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а справу розглянути без його участі Фонду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 лютого 2015 року на адресу УПФ України Ленінського району в м. Полтаві надійшла постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню № 45294639 з виконання виконавчого листа №553/4125/14-а, виданого 28 жовтня 2014 року Ленінським районним судом м. Полтави про зобов'язання УПФ України Ленінського району в м. Полтаві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 з урахуванням пільгового стяжав період з 18 липня 1984 року по 01 січня 1998 року відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - з 25 квітня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ч. 4 вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 5 ст. 18 КАС України у разі невизначеності Кодексом предметної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим адміністративним судом за вибором позивача.

Також, згідно ч. 8 ст. 22 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

05 листопада 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № з виконання виконавчого листа №553/4125/14-а, виданого 28 жовтня 2014 року Ленінським районним судом м. Полтави про зобов'язання УПФ України Ленінського району в м. Полтаві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 з урахуванням пільгового стяжав період з 18 липня 1984 року по 01 січня 1998 року відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - з 25 квітня 2014 року.

Вказана постанова надійшла до УПФ України Ленінського району в м. Полтаві надійшла 13 листопада 2014 року.

УПФ України Ленінського району в м. Полтаві 22 грудня 2014 року надіслало на адресу державного виконавця лист, в якому повідомлялось, що УПФ на виконання рішення суду розпорядженням від 19 листопада 2014 року призначено пенсію ОСОБА_1 та звернуто увагу, що УПФ не є розпорядником коштів, оскільки фінансування витрат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, тому виплата коштів ОСОБА_1 на виконання рішення суду буде здійснена в момент надходження коштів на дані виплати з Державного бюджету.

16 лютого 2015 року до УПФ України Ленінського району в м. Полтаві надійшла постанова про накладення штрафу від 04 лютого.2015 року в сумі 1360 грн.

Рішенням Конституційного суду України від 26 грудня 2011 року визнано конституційними положення стосовно фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України та виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України виплат, передбачених ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37, ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», що набрав чинності 03 серпня 2014 року встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку га розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 статті 75 вказаного Закону передбачено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до частини 2 статті 89 цього ж Закону у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Крім цього, накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 статті 75 та частин 1 та 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин.

Відсутність відповідного бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення для УПФ України Ленінського району в м. Полтаві є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Відповідно до положень підпункту 4 пункту 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, основними завданнями управління, зокрема, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат здійснюються районним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Підпунктом 2 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року встановлено, що планування у відповідному регіоні доходів та видатків коштів Фонду віднесено до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в районах питання планування доходів та видатків не віднесено, а виплати пенсій та інших платежів, управління здійснює виключно у межах фінансових ресурсів, виділених Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав, і це встановлено судовими рішеннями, фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення в цій частині.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату доплати до пенсії.

У зв'язку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року прийнято Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до положень частини 1 статті 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Фінансування УПФ України Ленінського району в м. Полтаві на виплату пенсій здійснюється централізовано за рахунок коштів державного бюджету, питання щодо виплати нарахованих сум пенсії не залежить від УПФ як боржника у виконавчому провадженні та є поважною причиною, що позбавляє можливості виконання рішення щодо виплати нарахованих сум пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин. Тому державний виконавець мав перед застосуванням штрафних санкцій з'ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов'язку виконати певні дії лише боржником, а також чи сплинув строк, який був встановлений державним виконавцем боржнику для виконання рішення.

Встановлення факту відсутності поважних причин невиконання судового рішення (про що зазначено в ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження»), може мати місце за умови, якщо боржник не виконує певних дій (щодо яких ухвалено судове рішення), а виконання таких дій або усунення перешкод до такого виконання цілком полягає у площині повноважень боржника і не залежить від обставин, які боржник не в змозі упередити або усунути.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, статтями 75, 82, 89 Закону України «Про виконавче провадження», 6-14, 18, 22, 71, 167, 181 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 04 лютого 2015 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню № 45294639 з виконання виконавчого листа № 553/4125/14-а, виданого 28 жовтня 2014 року Ленінським районним судом м. Полтави.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. П. Юхно