Справа № 820/2232/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 квітня 2015 р. № 820/2232/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Павленка о.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області, в якому після уточнення позовних вимог, просить суд визнати незаконним рішення Відповідача від 10.12.2014р. №2341/0/ 20-36-17-01-17 щодо відмови у праві на застосування податкової знижки для компенсації вартості здобуття освіти у розмірі 2118,75грн.; скасувати рішення Відповідача від 10.12.2014р. №2341/0/20-36-17-01-17 щодо відмови у праві на застосування податкової знижки для компенсації вартості здобуття освіти у розмірі 2118,75грн.; зобов'язати Відповідача нарахувати податкову знижку за 2013 рік для компенсації вартості здобуття освіти у розмірі 2 118,75грн. та зобов'язати Відповідача подати висновок до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про перерахування податкової знижки у розмірі 2 118,75грн. за 2013 рік на рахунок Позивача.

Позивач вважає зазначені дії відповідача неправомірними, необґрунтованими, безпідставними, а тому просить задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Протягом 2013 року дружина ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка є безробітною та знаходиться на його утриманні, навчалась на юридичному факультеті Донецького Національного Університету. Договір на навчання укладено між Донецьким Національним Університетом та ОСОБА_2, як з особою яка навчається. За навчання дружини у 2013 році з сімейного бюджету було позивачем сплачено 14 125,00 грн. У квитанціях про оплату навчання за відповідним договором зазначалися персональні дані (ПІБ) особи, яка навчається (студента), тобто дружини позивача - ОСОБА_2.

У грудні 2014 року позивачем було подано документи до Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області для застосування права на податкову знижку у вигляді: копій паспортів позивача та його дружини, копії свідоцтва про шлюб, копії чеків про сплату за навчання, копію договору про навчання, довідка про суму сплаченого доходу у вигляді заробітної плати та утриманого податку на доходи фізичних осіб за період з 01,01.2013 року по 31.12.2013 року, майнова декларація за 2013 рік.

10.12.2014 року ОСОБА_1 було отримано рішення Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області у вигляді листа від 10.12.2013р. № 2341/0/20-36-17-01-17 про відмову у праві застосування податкової знижки для компенсації вартості здобуття освіти.

Як зазначено у Рішенні, підставою для відмови є роз'яснення Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України (запитання-відповідь з бази знань, категорія питання 103.06.03) в яких зазначається, що чоловік може включити до податкової знижки на навчання лише суми коштів, сплата яких фактично підтверджено відповідним розрахунковим документом, в якому зазначено, що платіж за навчання здійснено безпосередньої особою, яка звертається за податковим кредитом. А в наданих документах, включені витрати фактично здійсненні дружиною (її ПІБ зазначено у квитанціях про оплату навчання).

Суд вказує, що згідно із пп. 166.3.3 п. 166.3 ст. 166 Податкового кодексу України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень п. 164.6 ст. 164 цього Кодексу, суми коштів, фактично сплачені протягом звітного податкового року на користь закладів освіти для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім'ї першого ступеня споріднення, який не одержує заробітної плати.

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено право позивача на отримання податкової знижки за фактично сплачену вартість освіти дружини позивача, яка не одержує заробітну платню.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з вимогами ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд вказує, що частина 1 ст. 65 Сімейного кодексу України встановлює, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно ч. І ст. 75 вищезазначеного кодексу дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Дружиною позивача укладено договір на навчання в інтересах сім'ї за кошти спільної ємнісної власності.

Крім того, як вже було зазначено вище, дружина позивача є безробітною, тому очевидно, що кошти, які являються спільною сумісною власністю подружжя набуті позивачем та дружина не може бути платником податку.

Тому суд вважає, що фактично понесені витрати є витратами платника податку, а саме позивачем та підлягають до включення до податкової знижки, не залежно від того, сплачена ця сума позивачем, або дружиною, оскільки сплачені кошти є спільною сумісною власністю подружжя, в якому дружина не працює.

А тому, твердження Відповідача щодо неможливості включення до податкової знижки, кошти сплачені дружиною позивача за навчання не відповідає принципам сімейного та податкового законодавства.

Судом досліджено зміст квитанцій наданих, як підтвердження здійснення оплат за навчання та приходить до висновку що вони відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до абзацу 2 частини 6 статті 64 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Типовий договір затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі освіти і науки.

Вищенаведеною нормою права передбачено правило, відповідно до якого розмір плати за навчання встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься. Отже, зазначення в договорі особи, яка навчається це імперативна норма закону. Із зазначеного випливає, що і у квитанціях про оплату навчання за відповідним договором зазначаються персональні дані (ПІБ) особи, яка навчається (студента). Водночас, сам по собі факт зазначення в квитанціях про оплату навчання персональних даних (ПІБ) студента не означає, що ця особа навчатиметься за власні кошти, а не кошти її чоловіка.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином судом в судовому засіданні не встановлено жодних порушень прав позивача під час проведення вищезазначеної перевірки.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-14, 71, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 10.12.2014р. №2341/0/20-36-17-01-17 щодо відмови у праві на застосування податкової знижки для компенсації вартості здобуття освіти у розмірі 2118,75грн.

Зобов'язати Індустріальну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області нарахувати ОСОБА_1 податкову знижку за 2013 рік для компенсації вартості здобуття освіти у розмірі 2 118,75грн. та подати висновок до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про перерахування податкової знижки у розмірі 2 118,75 грн. за 2013 рік на рахунок ОСОБА_1.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі складено 03 квітня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко