Справа № 02/179-2А
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2015р. м. Київ К/9991/69663/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Кохан О.С.,

представника відповідача Приходько Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Господарського суду Волинської області від 09.06.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2011 по справі №02/179-2А (№38597/09/9104) за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Господарського суду Волинської області від 09.06.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2011, позовні вимоги Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення від 22.12.2003 №/3.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Луцька об'єднана державна податкова інспекція 19.10.2011 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 08.11.2011 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Господарського суду Волинської області від 09.06.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2011, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, пункту 5.9 статті 5, підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведена позапланова комплексна документальна перевірка Державного комунального підприємства «Луцьктепло» за період з 01.04.2000 по 01.04.2003.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки підприємство не включило до валового доходу вартість безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей отриманих від ДПТМ «Луцьктеплокомуненерго», підприємства «Квазар-Мікро» ІВМ, Товариства з обмеженою відповідальністю «Данфос Т.о.в.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний центр теплопостачастачання»; підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки підприємством неправомірно нараховані амортизаційні відрахування на безкоштовно отримані основні засоби.

Окрім того, перевіркою встановлено, що підприємством не включено до валового доходу по першій події (по нарахуванню) вартість пільг реабілітованим громадянам та надання пільг за службовою ознакою (профознакою).

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 20.08.2003 №12560 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.08.2003 №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств державної власності в сумі 1229706,00грн., в тому числі: основний платіж 789210,00грн., штрафні (фінансові) санкції 440496,00грн.

За результатами апеляційного узгодження рішення було залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення, у зв'язку з чим відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.10.2003 №/1, від 17.11.2003 №/2, від 22.12.2003 №/3.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий доход включає доходи у вигляді вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з підпунктом 1.28.2 пункту 1.28 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» господарська операція, яка передбачає внесення коштів або майна до статутного фонду юридичної особи в обмін на корпоративні права, емітовані юридичною особою є прямою інвестицією.

Відповідно до підпункту 4.2.5 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не включаються до складу валового доходу суми коштів або вартість майна у вигляді прямих інвестицій або реінвестиції у корпоративні права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що передача товарно-матеріальних цінностей позивачу від ДПТМ «Луцьктеплокомуненерго» відбувалося на підставі рішення Луцької міської ради від 23.10.2001 №18/16 та є прямою інвестицією органу місцевого самоврядування в статутний фонд позивача.

Таким чином, вартість прямої інвестиції правомірно не включено позивачем до складу валового доходу.

Згідно з підпунктом 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» амортизації підлягають витрати на придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання.

Відповідно до підпункту 8.4.11 пункту 8.4 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» для цілей цього пункту до придбання основних фондів та нематеріальних активів прирівнюються операції з включення таких основних фондів та нематеріальних активів до складу статутного фонду такої іншої особи, із подальшим включенням основних фондів до відповідних груп.

Таким чином, зважаючи на встановлені судами обставини щодо проведення позивачем амортизаційних нарахувань на основні фонди, що були отримані підприємством на підставі рішень Луцької міської ради як пряма інвестиція до статутного фонду, висновок податкового органу про порушення Державним комунальним підприємством «Луцьктепло» вимог пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» є необґрунтованим.

Відповідно до підпункту 4.2.13 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не включаються до складу валового доходу кошти або майно, що надходять у вигляді міжнародної технічної допомоги, яка надається іншими державами відповідно до міжнародних угод, що набрали чинності у встановленому законодавством порядку.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, товарно-матеріальні цінності, отримані позивачем від підприємства «Квазар-Мікро» ІВМ, Товариства з обмеженою відповідальністю «Данфос Т.о.в.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний центр теплопостачастачання» надавалися в рамках проекту міжнародної технічної допомоги «Тарифна реформа та реструктуризація комунальних підприємств в Україні», що здійснювалась на підставі Угоди між Урядом України і Урядом Сполучених Штатів Америки про гуманітарне і техніко-економічне співробітництво від 07.05.1992, в межах та в порядку, викладеному в Меморандумі про взаєморозуміння між міською владою Луцька та Урядом Сполучених Штатів Америки.

Таким чином, позивачем обґрунтовано не включалася до складу валового доходу вартість міжнародної технічної допомоги.

Валовий доход, згідно із визначенням, наведеним в пункті 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Відповідно до підпункту 11.3.5 пункту 11.3 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валового доходу в разі продажу товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому вигляді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, бюджетні кошти для надання пільг реабілітованим громадянам та надання пільг за службовою ознакою (профознакою) на поточний рахунок позивача не надходили, факт отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому вигляді за результатами розгляду справи не встановлено.

Таким чином, висновок податкового органу про наявність у позивача обов'язку збільшити валовий доход є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність порушень позивачем податкового та валютного законодавства та наявності підстав для задоволення позовних вимог є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Волинської області від 09.06.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2011 по справі №02/179-2А (№38597/09/9104) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв