Справа № 690/321/14-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 березня 2015 року м. Київ В/800/1567/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Тракало В.В.,

Білуги С.В.,

Бутенка В.І.,

Мойсюка М.І.,

Рецебуринського Ю.Й.,

перевіривши виконання вимог законодавства при подачі заяви управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області, третя особа державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій незаконними та скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області звернулося до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2015 року.

Відповідно до статті 2391 КАС України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 239-2 та 240 цього Кодексу перевіряє відповідність заяви вимогам статей 239, 2391 КАС України та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно статті 237 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом;

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених ст. 171-1 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області посилається на те, що судами касаційної інстанції при розгляді справ у подібних правовідносинах по різному застосовані норми матеріального права, зокрема, статті 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження», що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2015 року, про перегляд якої ставиться питання, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року, якою скасовано постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 13 листопада 2014 року та відмовлено у задоволенні позову. Суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду та скасування вказаної постанови державного виконавця, оскільки відсутність бюджетного фінансування на виплату зазначеної у судовому рішенні пенсії не є поважною причиною невиконання вказаних зобов'язань.

Натомість, у постанові Вищого адміністративного суду України від 19 вересня 2014 року, на яку посилається заявник як на підставу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище, а тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Отже, із змісту вказаних судових рішень суду касаційної інстанції, ухвалених за наслідками розгляду справ у подібних правовідносинах, вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для допуску справи до провадження.

За таких обставин, колегія суддів допускає до провадження справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області, третя особа державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій незаконними та скасування постанови.

На підставі наведеного, керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного Суду України адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області, третя особа державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій незаконними та скасування постанови за заявою управління Пенсійного фонду України в м. Ватутіне Черкаської області про перегляд ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.В. Тракало

С.В. Білуга

В.І. Бутенко

М.І. Мойсюк

Ю.Й. Рецебуринський