Справа № 351/2366/14-а 2-а/351/91/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Справа № 876/1010/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

встановив:

01.12.2014 р. позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області (далі - Управління) про стягнення та перерахунок соціальних виплат.

У позовній заяві ОСОБА_1 просив :

-визнати неправомірними дії Управління щодо не нарахування та невиплати визначених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 25 травня 2014 року;

-зобов'язати Управління нарахувати та виплатити визначені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 25 травня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що йому, як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інваліду третьої групи, інвалідність пов'язана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячно повинна нараховуватись та виплачуватись пенсія в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, що віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів 3-ї групи у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком.

Однак, відповідач в порушення норм закону не нараховував та не виплачував йому пенсію у відповідному розмірі.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2014 р., прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні, перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.05.2014 р., з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цих законів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. У зв'язку з чим пенсійні виплати, передбачені вищевказаним Законом здійснюються в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 р.

Конституційний суд роз'яснив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати порядок та розміри соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України пов'язується з його функціями, визначеними в п. 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Тому, на думку апелянта, Управління, як суб'єкт владних повноважень діяло в межах наданої компетенції у відповідності до законодавства.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області, є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 19 жовтня 2010 року, та згідно з довідкою МСЕК серії 10 ААА № 097343 визнаний інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с.7-9).

Протиправна бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії стала підставою звернення до суду за захистом порушених прав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-XII (далі - Закон № 796-XII)

Відповідно до ст. 49 Закону №796-XII, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з Посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 19 жовтня 2010 року, ОСОБА_1 належить до громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 (а.с.7).

Відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 097343 позивачу встановлено третю групу інвалідності, захворювання пов'язаного із впливом аварії на ЧАЕС (а.с.8).

Згідно з ст. 54 Закону України №796-XII в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по IIІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 50 Закону України №796-XII визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011р. «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою установлено розрахункові величини, з яких проводиться розрахунок пенсій, проте такі не відповідають розрахунковим величинам, визначеним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсії та додаткової пенсії позивачеві, застосуванню підлягають ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на переконання колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Така правова позиція щодо застосування наведених норм права у спорах цієї категорії висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 24 березня та 16 вересня 2009 року (№№ 21-2112во08, 21-1293во09 відповідно), 24 жовтня 2011 року (№21-28а11), 23 квітня 2012 року (№ 21-239а11).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлювати порядок та розмір пенсійних виплат, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України №796-XII протягом 2011-2013 років, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, відповідно до положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010р. № 2857-VI, «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011р. № 4282-VI, «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012р. № 5515-VI відповідно. Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року таку законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Однак, Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014р. №719-VII такої норми не передбачено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014р. № 1622-VII Прикінцеві положення Закону України №719-VII доповнено п.67 яким встановлено, зокрема, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказаний Закон України набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03.08.2014р.

Таким чином, в період з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. при нарахуванні та виплаті основної та додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 та ст. 54 Закону №796-XII, застосуванню підлягають положення вказаних статей, а не підзаконні нормативно-правові акти, якими керувалось Управління.

Проте, колегія суддів враховує, що при зверненні до суду із позовними вимогами за період з 25.05.2014 року, ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом (01.12.2014 року), відсутність, на думку суду апеляційної інстанції, поважних підстав для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо перерахунку та виплати на його користь, як особі, віднесеній до категорії 1, інваліду ІII групи державної пенсії по інвалідності в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 (п'ятдесят) відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 25.05.2014 року по 31.05.2014 року слід залишити без розгляду.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області задовольнити частково, а постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2014 р. по справі № 351/2366/14-а ( 2-а/351/91/14 ) - скасувати.

Адміністративний позов в частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області щодо перерахунку та виплати на користь позивача, як особи, віднесеної до категорії 1, інваліда ІII групи державної пенсії по інвалідності в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 (п'ятдесят) відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 25.05.2014 року по 31.05.2014 року - залишити без розгляду.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області щодо невиплати на користь ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії I, інваліду ІII групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державної пенсії по інвалідності в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 (п'ятдесят) відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням ст.28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії I, інваліду ІII групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, державної пенсії по інвалідності в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 (п'ятдесят) відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням ст.28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Глушко

Судді: О.О.Большакова

В.Я. Макарик