Справа № 814/3791/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3791/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними та скасування рішення від 27.11.2014 року № 504000003/2014/000059/1, картки відмови від 27.11.2014 року № 504010000/201400022,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» звернулось до суду з позовом до Миколаївської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення від 27.11.2014 року № 504000003/2014/000059/1, картки відмови від 27.11.2014 року № 504010000/201400022.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 року залишено позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» без руху. Встановлено позивачу строк до 24.12.2014 року для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.12.2014 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» - повернуто позивачеві з усіма доданими до неї матеріалами.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на вищезазначені ухвали подало апеляційні скарги. Апелянт просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що позивачем при зверненні із вищезазначеним адміністративним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн., тобто сплачено судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, що складає 0,06 відсотка від мінімальної заробітної плати.

У зв'язку з тим, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, а саме: відсутній документ про сплату судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, на підставі вимог ст.108 КАС України суд першої інстанції залишив адміністративний позов без руху, встановивши позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Як зазначив суд першої інстанції, позивач, у встановлений ухвалою від 16.12.2014 року, строк, вимоги суду не виконав, недоліки позовної заяви не усунув.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про повернення позивачу позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Судовий збір сплачується відповідно до ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір».

Як було встановлено, позивачем сплачено судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, що складає 0,06 відсотка від мінімальної заробітної плати. Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов, поданий позивачем, має майновий характер.

Так, окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи.

Таким чином, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

На підставі наведеного, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення штрафних санкцій тощо. Зазначена правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в листі № 165/11/13-12 від 18.01.2012 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Частиною 3 статті 4 Закону визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачу, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, що містить вимоги про скасування рішення, реалізація якого може призвести до зменшення або збільшення майна особи, необхідно сплатити 10 відсотків від суми судового збору в розмірі 2 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно рішення, що оскаржується, визначено загальну суму 39 353,66 доларів США, при курсі валюти 14,97 в гривні. Таким чином, позивачу необхідно було сплатити 10 % від суми судового збору, що належить сплаті.

З урахуванням вже сплаченого позивачем судового збору у розмірі 73, 08 грн., суд першої інстанції зазначив, що позивачу необхідно доплатити за подання адміністративного позову майнового характеру суму в розмірі 409,62 грн.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.106 КАС України, а саме: відсутній документ про сплату судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, у зв'язку з чим позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» підлягає залишенню без руху.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 16.12.2014 року позивачу був наданий строк для усунення недоліків позовної заяви до 24.12.2014 року.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, представником товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» було отримано копію оскаржуваної ухвали від 16.12.2014 року - 22.12.2014 року (а.с. 10).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» підлягає поверненню позивачу, у зв'язку з тим, що позивач, у встановлений судом строк, не виконав вимоги суду, не усунув недоліки позовної заяви.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційних скаргах про те, що ухвали підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 199; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року та ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький