Справа № 9101/55759/2012
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2014 рокусправа № 2а-11991/10/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Буддеталь" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2011 р. по справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Буддеталь" до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області №/3 від 13.09.2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 71 408,00 грн., з яких 59 507 за основним платежем та 11 901 за штрафними санкціями; скасувати податкове повідомлення - рішення Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області № від 13.09.2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 15 592,00 грн., з яких 12 993 грн. за основним платежем та 2 599, 00 грн. за штрафними санкціями; скасувати рішення Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області №16076/10/25-008 від 18.06.2010 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2011 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги.

У зв'язку зі зміною найменування акціонерного товариства з відкритого на публічне, що підтверджується Свідоцтвом по державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 №189857, яке міститься в матеріалах справи, судом апеляційної інстанції допущено процесуальне правонаступництво відкритого акціонерного товариства "Буддеталь" на публічне акціонерне товариство "Буддеталь".

Також, у зв'язку з реорганізацією податкових органів судом апеляційної інстанції допущено процесуальне правонаступництво Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області на Державну податкову службу у Дніпропетровській області.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що публічне акціонерне товариство "Буддеталь" зареєстроване як юридична особа 04.08.1992 року виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та перебуває на податковому обліку Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції.

Посадовими особами відповідача, у період з 25.01.2010 року по 05.03.2010 року було проведено виїзну планову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства відкритого акціонерного товариства "Буддеталь" за період з 01.10.2006 р. по 30.09.2009 р., за результатами якої складено акт від 09.03.2010 року №81/230-05466750.

За висновками вказаного акту перевірки податковим органом встановлено порушення ВАТ "Буддеталь" п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5, п.п.8.4.2 п.8.4 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 59 507 грн., в тому числі за 3 квартал 2009 року - 59 507 грн.

На підставі акту перевірки від 09.03.2010 року №81/230-05466750 відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 22.03.2010 року №/0 про сплату 59 507 грн. 00 коп. податку на прибуток та штрафних (фінансових) санкцій 11 901 грн. 00 коп.

За результатами розгляду скарги позивача від 29.03.2010 р. на податкове повідомлення - рішення від 22.03.2010 року №/0 відповідачем прийнято рішення, яким податкове повідомлення - рішення від 22.03.2010 року №/0 залишено без змін, а скаргу без задоволення. 16.04.2010 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 16.04.2010 року №/1 про сплату 59 507 грн. податку на прибуток та 11 901 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Рішенням Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області від 18.06.2010 року повторну скаргу позивача на податкове повідомлення - рішення від 22.03.2010 року №/0 (від 16.04.2010 року №/1) залишено без задоволення, податкове повідомлення - рішення від 22.03.2010 року №/0 (від 16.04.2010 року №/1) залишено без змін та збільшено на 12 993,00 грн. суму основного платежу і на 2 599,00 грн. суму штрафної (фінансово) санкції, визначені в податковому повідомленні - рішенні Верхньодніпровської ОДПІ від 22.03.2010 року №/0 (від 16.04.2010 року №/1).

Матеріали справи свідчать, що підставою для зазначеного вище донарахування став висновок податкового органу, щодо неправомірного віднесення позивачем витрат, пов'язаних з поліпшенням основних фондів до валових.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 цього Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Підпункт 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону передбачає, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпункт 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону забороняє включати до складу валових витрат витрати на придбання, будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних фондів.

Разом з тим відповідно до п.п. 8.7.1. п. 8.7 ст. 8 Закону платники податку мають право протягом звітного періоду віднести до валових витрат будь-які витрати, пов'язані з поліпшенням основних фондів, що підлягають амортизації, у тому числі витрати на поліпшення орендованих основних фондів, у сумі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів станом на початок такого звітного періоду.

Відповідно до п.п. 8.4.2. п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» у разі здійснення витрат на самостійне виготовлення основних фондів платником податку для власних виробничих потреб балансова вартість відповідної групи основних фондів збільшується на суму всіх виробничих витрат, понесених платником податку, що пов'язані з їх виготовленням та введенням в експлуатацію, а також витрат на виготовлення таких основних фондів, що мають інші джерела фінансування, без урахування сплаченого податку на додану вартість, у разі коли платник податку на прибуток підприємств зареєстрований платником податку на додану вартість.

Так, актом перевірки встановлено, що позивачем в перевіряємий період понесено наступні витрати:

- відповідно до акту виконаних робіт №2 за січень 2009 року, в січні 2009 року ТОВ «Строел», с. Пушкарівка Дніпропетровської області було виконано роботи по ремонту будівлі лісопильного цеху на суму 14 721 грн. без ПДВ;

- відповідно до акту виконаних робіт 31 за вересень 2009 року, ТОВ «Строел», с. Пушкарівка Дніпропетровської області, у вересні 2009 року виконано роботи по ремонту деревообробного комплексу на суму 24 910 грн. без ПДВ;

- в 3 кварталі 2009 року ПП ОСОБА_1 згідно договору №65-А від 02.07.09р.виконано проектні роботи з видачею технічної документації для установки системи автономного опалення будівель на загальну суму 290 000 грн. без ПДВ:

- будівлі бетоно-розчинного вузла (джерело живлення - електроенергія) на суму 21 485грн. (акт від 09.07.09 №1 договір №65А);

- будівлі медпункту та столової (джерело живлення - газ) на суму 39 250 грн. без ПДВ (акт від 09.07.09 №2 договір №65А);

- будівлі лісопильного цеху (джерело живлення - електроенергія) на суму 49 580 грн. без ПДВ (акт від 09.08.09 №3 договір №65);

- будівлі деревообробного цеху (джерело живлення - газ) на суму 77 320 грн. без ПДВ (акт від 09.08.09 №3 договір №65А);

- будівлі червоного кутка (джерело живлення - електроенергія) на суму 39 250 грн. без ПДВ (акт від 09.09.09 №1 договір №65);

- будівлі полігону (джерело живлення - газ) на суму 63 115 грн. без ПДВ (акт від 09.09.09 №1 договір №65А).

Як свідчать матеріали справи, укладення договору №65-А від 02.07.09р. та отримання визначених договором послуг було направлено на забезпечення виробничого процесу підприємства економічно вигідним опаленням, у зв'язку з Рішенням Вільногірської міської ради «Про затвердження Програми «Модернізація комунальної теплоенергетики м.Вільногірськ на період з 2009р. по 2012р.

Тобто, передбачені договором послуги були надані для подальшого переобладнання належних позивачу будівель (які є основними фондами) для забезпечення економічно вигідного опалення, у зв'язку з чим первісна вартість основних засобів збільшиться на суму витрат, пов'язаних із поліпшенням об'єктів основних засобів, а саме (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція), що призведе до зменшення витрат на опалення та відповідно зростання майбутніх економічних вигід.

Щодо понесених витрат по послугам наданим ТОВ «Строел» у розмірі 39 631,00 грн. матеріали справи не містять відповідних доводів та доказів на спростування даного висновку.

Таким чином, враховуючи викладене, податковий орган дійшов вірного висновку, що понесені позивачем витрати у розмірі 329 631,00 грн. направлені на поліпшення основних фондів.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області №/3 від 13.09.2010 року.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 13.09.2010 року, про визначення суми податкового зобов'язання за основним платежем податок на прибуток у розмірі 12 993,00 грн. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, матеріали справи свідчать, що розмір основного платежу з податку на додану вартість, визначеного в податковому повідомленні - рішенні 22.03.2010 року №/0 про сплату 59 507 грн. 00 коп. податку на прибуток та штрафних (фінансових) санкцій 11 901 грн. 00 коп. був збільшений на 12 993,00 грн. основного платежу і на 2 599,00 грн. штрафних санкцій рішенням Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області від 18.06.2010 року за результатами розгляду повторної скарги позивача на податкове повідомлення - рішення від 22.03.2010 року №/0 (від 16.04.2010 року №/1).

Так, з матеріалів справи суд апеляційної інстанції вбачає, що під час розгляду скарги позивача від 29.03.2010 р. на податкове повідомлення - рішення від 22.03.2010 року №/0 Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області було розглянуто питання, яке відповідно було порушено у скарзі позивача, щодо правомірності висновку податкового органу, що понесені позивачем витрати відносяться до витрат, пов'язаних з поліпшенням основних фондів (рішення Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області від 16.04.2010р.) .

При, цьому під час розгляду Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області повторної скарги позивача від 28.04.2010р. податковим органом було розглянуто питання щодо реальності здійснення господарських операцій по понесеним позивачем витрат (Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області від 18.06.2010р.).

Відповідно до абз.2 п.п.5.3 п.5 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями,затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України N 29 від 11.12.1996 (чинного на момент виникнення спірних відносин), якщо в повторній скарзі (заяві) порушуються питання або додаються документи, що не були предметом оскарження та розгляду за первинною скаргою, то такі питання і документи не підлягають розгляду по суті, а заявник інформується про необхідність розгляду цих питань органом державної податкової служби, рішення якого оскаржується.

Крім того, з акту перевірки суд апеляційної інстанції вбачає, що під час проведення перевірки Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області досліджувалося питання щодо віднесення понесених позивачем витрат до витрат на поліпшення основних фондів, при цьому питання щодо реальності здійснення позивачем господарських операцій не розглядалося.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Державна податкова адміністрація у Дніпропетровській області під час розгляду по суті повторної скарги позивача, досліджуючи питання, яке не було об'єктом перевірки та не було предметом розгляду за первинною скаргою, вийшла за межі наданих повноважень, у зв'язку з чим податкове повідомлення - рішення, прийняте Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області на підставі винесеного за результатами розгляду повторної скарги рішення Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області про збільшення податкового зобов'язання підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про скасування рішення Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області №16076/10/25-008 від 18.06.2010 року суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, статтею 56 Податкового кодексу України врегульовано порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Згідно з абзацом третім п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Отже, спірне рішення податкового органу прийнято за результатами вирішення податкового спору у досудовій процедурі.

Відтак, вказане рішення, не є актом реалізації контролюючим органом повноважень у сфері управлінської діяльності та не має самостійного юридичного значення, оскільки не містить обов'язкового для суб'єкта господарювання припису. Таке рішення саме по собі не породжує у платника будь-якого додаткового обов'язку та не перешкоджає реалізації його права.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та як зазначалося вище, на підставі вказаного рішення податковим органом було прийнято податкове повідомлення - рішення, яким збільшено суму податкових зобов'язань позивача, питання щодо правомірності якого було досліджено вище.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Водночас, з оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції вбачає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було досліджено викладені вище обставини, що призвело до прийняття не вірного та необґрунтованого рішення у справі, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови по суті заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Буддеталь" - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2011 р. - скасувати.

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Буддеталь" - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області від 13.09.2010 року №/3, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 15 592, 00 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн., з яких 12 993,00 (дванадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто три) грн. за основним платежем та 2 599,00 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим