Справа № 2а/1522/3460/11 (2а/522/596/14)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2015 р. м. Київ К/800/45583/14
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Заїки М.М.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року,
встановив:
У травні 2011 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Міністерства оборони України і ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 54-місячного грошового забезпечення у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби.
Справа розглядалась судами неодноразово.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року поновлено позивачу строк звернення до суду та задоволено позов у повному обсязі.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалене ним рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
В запереченні на касаційну скаргу Міністерство оборони України просить відмовити в її задоволенні, вказуючи на законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Судами встановлено, що 13.06.1992 р. ОСОБА_1 , підполковник запасу Збройних Сил СРСР, звільнений з дійсної військової служби запасу.
25.04.2006 р. обласною МСЕК № 2 м. Одеси ОСОБА_1 безстроково встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.
В листопаді 2009 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги. В листі від 03.12.2009 р. відповідач повідомив ОСОБА_1 , що право на отримання такої допомоги мають лише особи, які звільнені з військової служби і стали інвалідами після 10 травня 2006 року, тому відсутні підстави для виплати грошової допомоги заявнику, який був звільнений до вказаної дати.
При новому розгляді справи суд першої інстанції поновив позивачу строк звернення до суду, визнавши поважною причину його пропуску, та обґрунтовано задовольнив позов, зазначивши, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому у 2006 році 2-ї групи інвалідності в порядку і розмірі, передбаченими статтею 41 Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу в редакції Закону України від 04.04.2006 р. № 3597-IV та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 р. № 284 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році.
Пункт 357 Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04.01.1994 р. № 2, передбачав в постановах військово-лікарської комісії формулювання причинного зв`язку захворювань (поранень) у військовослужбовців з проходженням військової служби, зокрема, в таких варіантах:
- захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку", - якщо захворювання виникло, поранення (травма, контузія, каліцтво) одержано в період служби в країнах і військових частинах на території інших держав, які вели бойові дії (підпункт 4);
- захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", - якщо воно виникло у період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності (підпункт 6).
З урахуванням встановленої обласною МСЕК № 2 м. Одеси причини інвалідності ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно визначив розмір грошового забезпечення за підпунктом 3 пункту 2 Порядку від 21.02.2007 р. № 284, який передбачає 54-місячне грошове забезпечення інвалідам II групи з числа військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби.
Складові грошового забезпечення наведені в пункті 4 Порядку від 21.02.2007 р. № 284, оскільки згідно із статтею 9 Закону України від 20.12.1991 р. № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції, чинній у 2006 році) порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.
Суд апеляційної інстанції не врахував вимоги законодавства, що регулювало спірні правовідносини, які виникли в 2006 році, і скасував законне рішення суду першої інстанції.
З огляду на викладене та виходячи з приписів статті 226 КАС України, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.
Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року та залишити в силі постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

СуддіЧерпак Ю.К.
Заїка М.М.
Ліпський Д.В.