Справа № 285/4773/14-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Коцюба О.М.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА
іменем України

"30" березня 2015 р. Справа № 285/4773/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Франовської К.С.
суддів: Бондарчука І.Ф.
Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "30" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію ,
ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області, в якому просив :
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань, пов"язаних з призначенням(перерахунком) та виплатою пенсій УПФУ в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі № 55 від 01.12.2014 року, яким йому відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію з 26.11.2014 року відповідно до наведеної норми.
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30 січня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі № 55 від 01.12.2014 року щодо відмови у призначити пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію з 26.11.2014 року.

Допущено негайне виконання постанови в межах суми платежу за один місяць.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі оскаржило його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі зазначає, що правовою підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії є неможливість визначення населеного пункту, в якому він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році категорії 2 (а.с.8)

26.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду у м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на 8 років.

До заяви про призначення пенсії позивач подав наступні документи :

-копію посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії ;

-архівну довідку №24/9643 від 24.03.93р., видану Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, згідно якої ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_1 ( населений пункт Димарка) виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році протягом 187 днів у Промзоні ЧАЕС з 20.04.87 р. по 09.05.87 р. Збори проходив з 08.04.87р. по 30.09.87 р. (а.с.5);

-архівну довідку №23458 від 15.04.2013 р. Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України, згідно якої відповідно до архівних документів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.04.87 (наказ №65) по 30.09.87р.( наказ №101). Дні виїзду в зони ( на об"єкти, в населені пункти ) не відображені. Згідно ліквідаційного акту в/ч НОМЕР_1 наказі по стройовій частині та виїздам за період з 01.01.87р. по 04.12.87р. були вилучені Головною військовою прокуратурою м.Москви в жовтні 1989 р.(а.с.4)

-військовий квиток № НОМЕР_2 , на сторінці №23 якого є відмітка начальника штабу в/ч НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_1 в період з 08.04. по 30.09.87р. брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і отримав дозу радіаційного опромінення 8,302 (а.с.7)

Рішенням Комісії з розгляду питань, пов"язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій УПФУ в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі № 55 від 01.12.2014 року 16.10.2012 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з неможливістю визначити населений пункт чи об"єкт, де ОСОБА_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.11).

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав пенсійному органу документи, які підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році протягом понад 14 календарних днів, щодо населеного пункту та об"єкту , де ним проводились роботи по ліквідації наслідків, а тому прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пільгове зниження пенсійного віку установлено статтею 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ), згідно з положеннями якої особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 8 років.

Спір зводиться до встановлення права позивача на таку пільгу за відсутності первинних документів, які безпосередньо підтверджують найменування населеного пункту чи об"єкту, де проводились ліквідаційні роботи. При цьому сам факт виконання відповідних робіт є беззаперечним.

Колегія суддів зазначає, що права особи, яка жертвуючи своїм здоров`ям виконувала обов`язок перед Батьківщиною, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу. Збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

З матеріалів справи вбачається, що строк роботи позивача у зоні відчуження не менше 14 календарних днів підтверджується письмовими доказами, які досліджені судом.

Відповідно до статті 65 Закону № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналізуючи наведені норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Об`єктивна неможливість дослідження будь-яких інших документів не може бути підставою для відмови у задоволенні позову за обставин, коли право на пільгове зниження пенсійного віку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, повторюють аналогічні доводи заперечень на позов та апеляційної скарги, були належним чином досліджені та оцінені судами, тому не дають підстав вважати оскаржувані рішення такими, що ухвалені з порушеннями норм матеріального або процесуального права.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі не доведено правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "30" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області вул.Єрьоменка, 16,м. Новоград-Волинський,Житомирська область,11700
4- представнику позивача: Кубай В.Ф., - вул.Шевченка,5,смт.Городниця,Новоград-Волинський район, Житомирська область,11714 - ,