Справа № 2а-14362/12/2670
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015 р. м. Київ К/800/44547/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи: Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарміна ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «УТМ» про визнання протиправним та скасування в частині наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства охорони здоров'я України (надалі - відповідач, Міністерство), треті особи: Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарміна ЛТД» (надалі - Товариство), Товариство з обмеженою відповідальністю «УТМ», в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ № 2 від 3 січня 2012 року в частині реєстрації лікарських засобів гліцеринові супозиторії «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що, Товариство, на його думку, пропонувавши на продаж препарат Гліциринові супозиторії «ІНФОРМАЦІЯ_1», затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України № 2 від 3 січня 2012 року, здійснювало використання корисної моделі позивача за патентом НОМЕР_1 від 25 червня 2011 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року, зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 2-2441/13 №760/5689/13-ц.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій і направити справу для продовження розгляду.

У касаційній скарзі вказав, що розгляд цивільної справи № 2-2441/13 не може бути підставою для зупинення розгляду даної справи, а неправомірне збільшення строків вирішення справи за рахунок необґрунтованого зупинення провадження по ній, є, у свою чергу, посяганням на права позивача і грубим порушенням норм матеріального і процесуального законодавства.

Товариством були надані заперечення на дану касаційну скаргу, в яких зазначено про неможливість повного та об'єктивного розгляду справи та про неможливість встановлення наявності чи відсутності факту порушення прав власника патенту НОМЕР_1 від 25 червня 2011 року без вирішення справи № 2-2441/13№760/5689/13-ц за позовом Товариства до Державної служби інтелектуальної власності України та громадянина ОСОБА_2 про визнання недійсним патенту України НОМЕР_1 від 25 червня 2011 року на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_2». А тому Товарситво просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 Державною службою інтелектуальної власності України було видано деклараційний патент України НОМЕР_1 від 25 червня 2011 року на корисну модель - «ІНФОРМАЦІЯ_2».

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 2 -2441/13 № 760/5689/13-ц, в якій Товариство просить визнати недійсним патент України НОМЕР_1, виданий позивачу на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_2» з підстав його невідповідності умовам патентоспроможності, а саме що такий зразок не є новим.

Висновком судового експерта №113/13 від 22 липня 2013 року встановлено, що в матеріалах цивільної справи містяться відомості, за якими сукупність ознак корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_2» за патентом України НОМЕР_1 від 25 червня 2011 року стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки - 30 березня 2011 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2013 року призначено по вказаній справі повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про зупинення провадження у справі, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що для визнання протиправним та скасування наказу №2 від 3 січня 2012 року в частині реєстрації лікарських засобів гліцеринові супозиторії «ІНФОРМАЦІЯ_1», необхідно встановити наявність чи відсутність факту порушення прав власника патенту НОМЕР_1 від 25 червня 2011 року.

Колегія суддів погоджується із даним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 15 грудня 1993 року N 3687-XII «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (надалі - Закон № 3687-XII) правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає мовам патентоздатності.

Частиною другою статті 7 Закону № 3687-XII, корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною.

Згідно зі статтею 25 Закону № 3687-XII деклараційний патент на корисну модель видається під відповідальність його власника за відповідність корисної моделі умовам патентоздатності.

Відповідно до статті 33 Закону № 3687-XII патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі:

а) невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону;

б) наявності у формулі винаходу (корисної моделі) ознак, яких не було у поданій заявці;

в) порушення вимог частини другої статті 37 цього Закону;

г) видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

З метою визнання деклараційного патенту недійсним будь-яка особа може подати до Установи клопотання про проведення експертизи запатентованого винаходу (корисної моделі) на відповідність умовам патентоздатності. За подання клопотання сплачується збір.

При визнанні патенту чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені.

Патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про видачу патенту.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського судочинства, - до набрання законної сили судовим рішення у іншій справі.

Отже, враховуючи наявність в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва справи про визнання недійсним патенту НОМЕР_1 від 25 червня 2011 року, виданого позивачу, колегія суддів погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанції, що для визнання протиправним та скасування наказу № 2 від 3 січня 2012 року в частині реєстрації лікарських засобів гліцеринові супозиторії «ІНФОРМАЦІЯ_1», необхідно встановити дійсність самого патенту. Тому зупинення провадження у справі судом першої інстанції було правомірним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними, обгрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального прав, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.