Справа № 816/5008/14
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 р.Справа № 816/5008/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2015р. по справі № 816/5008/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССІС"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

18 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссіс" (далі - ТОВ "Транссіс", позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/2906 від 11.12.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що висновки Кременчуцької ОДПІ в акті перевірки від 28.11.2014 №2761/16-03-22-02-12/37073781 щодо порушення ним вимог податкового законодавства, в результаті чого занижено ПДВ на суму 9277,00 грн, є безпідставними. Наполягав на тому, що здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ "Дельта 123" у травні 2014 року повністю підтверджується наявними первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності. В зв'язку з цим, позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/2906 від 11.12.2014.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссіс" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 11 грудня 2014 року №/2906. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссіс" судові витрати в сумі 182,70 грн.

Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 року та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Транссіс» у повному обсязі. Посилається на обставини встановлені в ході перевірки.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ "Транссіс" (ідентифікаційний код 37073781) 02.04.2010 зареєстроване в якості юридичної особи, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації 0007218 (а.с. 28). Позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ та є платником податку на додану вартість (а.с. 29).

У період з 17.11.2014 по 21.11.2014 Кременчуцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Транссіс" (код 37073781) з питань взаємовідносин з ТОВ "Дельта 123" (код 38941668) за травень 2014 року.

В результаті перевірки контролюючим органом 28.11.2014 складено акт №2761/16-03-22-02-12/37073781 (а.с. 16-23), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1007118,00 грн, в тому числі за березень 2014 року в сумі 38333,00 грн, за квітень 2014 року в сумі 566694,00 грн, за травень 2014 року в сумі 402091,00 грн.

Позивач, не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки від 28.11.2014 №2761/16-03-22-02-12/37073781, направив до контролюючого органу заперечення на вказаний акт (а.с. 30).

За результатами розгляду вказаного заперечення Кременчуцькою ОДПІ на адресу позивача направлено відповідь від 08.12.2014 №31197/10, згідно якої висновки акту перевірки від 28.11.2014 №2761/16-03-22-02-12/37073781 про заниження ТОВ "Транссіс" податку на додану вартість в загальній сумі 1007118,00 грн. знайшли своє підтвердження лише частково в частині завищення ТОВ "Транссіс" податку на додану вартість на суму 9277,00 грн (а.с. 24-26).

На підставі висновків акту перевірки від 28.11.2014 №2761/16-03-22-02-12/37073781, з урахуванням результатів розгляду заперечення на акт перевірки, Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/2906 від 11.12.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 13915,50 грн., в тому числі 9277,00 грн. - за основним платежем та 4638,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 27).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з вимогою про визнання вказаного рішення протиправним та його скасування.

Колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, виходить з наступного.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу положень статті 198 Податкового кодексу України слідує, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг) платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

ТОВ "Транссіс" віднесено до податкового кредиту травня 2014 року (а.с. 97-99) суму ПДВ у розмірі 9276,67 грн. в результаті господарської операції з придбання у травні 2014 року в ТОВ "Дельта 123" товарно-матеріальних цінностей (балансир підвіски задньої з віссю, барабан гальмівний задній, вал карданний приводу середнього мосту, диск колеса, диференціал у зборі, передача карданна, радіатор водяний, стержень фільтру повітряного ЯМЗ 236,238, шестерня ведома циліндрична, тощо), загальною вартістю 55660,00 грн., згідно договору купівлі-продажу №15/02 від 05.02.2014 (а.с. 12).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції з придбання у ТОВ "Дельта 123" вказаних ТМЦ, позивачем надано до матеріалів справи належним чином завірені копії: рахунку-фактури №ДФ-000039 від 05.05.2014, податкової накладної №48 від 05.05.2014 та видаткової накладної №ДФ-000000151 від 05.05.2014 (а.с. 13, 15, 109).

Дослідивши податкову накладну, виписану ТОВ "Дельта 123" на користь ТОВ "Транссіс" в результаті здійснення спірної господарської операції, суд не має підстав для визнання її такою, що не відповідає вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, податкова накладна містить адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість проданих товарів, ціну продажу. Будь-яких порушень щодо оформлення податкової накладної судом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначеного документа у контролюючого органу відсутні.

Платіжними дорученнями №1629 від 27.06.2014, №1631 від 07.07.2014, №1640 від 08.07.2014 та №1643 від 15.07.2014 підтверджуєтьс, що розрахунки між позивачем та його контрагентом ТОВ "Дельта 123" за придбані у травні 2014 року товари проведено в повному обсязі у безготівковій формі. (а.с. 86-89).

Придбані позивачем у ТОВ "Дельта 123" товари отримувалися уповноваженим представником ТОВ "Транссіс" ОСОБА_1 на підставі довіреності від 05.05.2014 №1 (а.с. 6).

ТОВ "Транссіс" проведено оприбуткування придбаних у ТОВ "Дельта 123" товарно-матеріальних цінностей на підприємстві, що підтверджується наявною у справі прибутковою накладною №ПН-0000081 від 05.05.2014 (а.с. 85).

Як слідує зі змісту товарно-транспортної накладної від 05.05.2014 №1, реалізовані на користь позивача ТОВ "Дельта 123" автозапчастини транспортувалися автомобільним транспортом ТОВ "Транссіс" (марка ЗАЗ, модель 110558-40, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1) з пункту навантаження продавця: м. Кременчук, вул. Профспілкова, буд. 3 на склад ТОВ "Транссіс", розташований за адресою: м. Кременчук, пров. Грозненський, буд. 6.

Наявність у позивача складського приміщення, на адресу якого доставлявся придбаний ним товар, а також транспортного засобу, яким здійснювалося транспортування ТМЦ, підтверджується долученими представником позивача до матеріалів справи:

- договором оренди приміщення №121201/0102 від 01.12.2012, укладеним між ТОВ "Транссіс" та СПД-ФО ОСОБА_2, з урахуванням додаткової угоди №1 до нього (а.с. 73, 110);

- актом прийому-передачі приміщення по договору №121201/0102 (а.с. 74);

- договором оренди транспортного засобу від 08.08.2011, укладеним між ТОВ "Транссіс" та фізичною особою ОСОБА_1 (а.с. 77-78);

- актом приймання-передачі транспортного засобу за договором оренди транспортного засобу від 08.08.2011 (а.с. 79);

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки ЗАЗ, модель 110558-40, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 80);

- посвідченням водія на ім'я ОСОБА_1, який являється власником транспортного засобу марки ЗАЗ, модель 110558-40, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 та згідно виданої ТОВ "Транссіс" довіреності отримував товарно-матеріальні цінності у ТОВ "Дельта 123" (а.с. 80).

Також з метою встановлення реальності фінансово-господарських взаємовідносин між ТОВ "Транссіс" та його контрагентом - ТОВ "Дельта 123" в ході розгляду справи судом з'ясовувалось питання щодо використання придбаного позивачем товару в його господарській діяльності.

Придбані ТОВ "Транссіс" товарно-матеріальні цінності були реалізовані на користь інших суб'єктів господарювання, а саме - ТОВ "Гадячсир", ПрАТ "Центральна збагачувальна фабрика "Колосниківська", ТОВ "Автотехцентр-3000", ТОВ "Омега-Строй-1", ПрАТ "Свинець", ПП "Укрпостач плюс", ТОВ "Краз-Кривбас", ТОВ "Віндел", ТОВ "Автотренд", ПрАТ "Агробудмеханізація", ТОВ "Альфа-запчастини", що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними (а.с. 90-96, 111-118).

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Факту визнання недійсним або анулювання свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ "Дельта 123" на момент здійснення господарської операції судом не встановлено.

Таким чином, позивачем правомірно, на підставі належним чином оформленої податкової накладної включено до складу податкового кредиту травня 2014 року ПДВ у розмірі 9276,67 грн.. Належних доказів зворотнього податковим органом не надано.

Зауважень щодо оформлення первинних документів, на підставі яких позивачем проведено оприбуткування придбаних у ТОВ "Дельта 123" товарів, та правильності відображення господарської операції в бухгалтерському обліку акт перевірки не містить.

Єдиною підставою для висновку про безтоварність спірної господарської операції є посилання відповідача на акт №737/16-03-22-01-08/38941668 від 27.08.2014 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Дельта 123" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 по 31.05.2014", у висновку якого зазначено, що підприємством ТОВ "Дельта 123" порушено п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.4, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.6 ст.201, п.187.1 ст187 Податкового кодексу України, а саме, не підтверджено здійснення господарських операцій з контрагентами-продавцями та покупцями за травень 2014 року, в результаті чого завищено податковий кредит по декларації з ПДВ за травень 2014 року у сумі 1156911,00 грн, та податкові зобов'язання по декларації з ПДВ за травень 2014 року у сумі 1180521,00 грн (а.с. 51-54).

Пунктом 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 №984, визначено, що результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Положеннями пункту 7 Порядку встановлено, що проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1232, за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка.

Отже, судження контролюючого органу відносно правильності або неправильності декларування та сплати платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій можуть бути викладені виключно в акті перевірки або довідці зустрічної звірки.

В акті про неможливість проведення зустрічної звірки мають зазначатись лише обставини, котрі зумовили її непроведення.

З огляду на викладене, посилання представника відповідача на акт про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача є безпідставними.

Посилання відповідача в обґрунтування правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення на ненадання ТОВ "Транссіс" на перевірку документів, що засвідчують якість придбаного в ТОВ "Дельта 123" товару (гігієнічний висновок, сертифікат якості, сертифікат відповідності, технічний паспорт, гарантійний талон, тощо) судом оцінюються критично, оскільки документи, які засвідчують якість товару не є первинними документами, які підлягають обов'язковому зберіганню на підприємстві, а тому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Отже доводи, якими відповідач вмотивував правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є неспроможними, а відображені в акті перевірки висновки перевіряючого не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам правових норм.

При цьому колегія суддів зазначає, що посилання в апеляційній скарзі на надання документів, без підпису не є обґрунтованими. Як встановлено апеляційним судом в акті перевірки такі порушення не зафіксовані. Копії документів без підпису були надані первинно суду першої інстанції, але потім були надані належно оформлені документи.

Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на відсутність документів щодо якості товару. Колегія суддів зазначає, що наведене не було встановлено в ході перевірки, та відповідно не було підставою прийняття оскарженого рішення. Крім того, відсутність таких документів не є підставою вважати операції протиправними, не реальними, тим більше з урахуванням інших документів по операціям. Крім того, не надано доказів наявності суперечки щодо якості товару.

Положеннями статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте в ході судового розгляду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення відповідачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2015р. по справі № 816/5008/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 31.03.2015 р.