Справа № 447/1434/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015р. м. Київ К/800/9964/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.А.,

розглянула у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Дроговизької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 320 від 23.10.2012 року «Про відкриття провулку між АДРЕСА_1».

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 24.07.2013 року позов було задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області № 320 від 23.10.2012 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року скасовано постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 24.07.2013 року та прийнято нову постанову, якою у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за результатами розгляду заяв ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, керуючись рішенням Дроговизької сільської ради Миколаївського району Львівської області від 14.04.2011 року № 73 «Про заборону використання громадських вулиць», 23.10.2012 року Дроговизькою сільською радою Миколаївського району Львівської області було прийнято рішення «Про відкриття провулку між АДРЕСА_1», яким зобов'язано ОСОБА_3, жителя АДРЕСА_3 відкрити провулок між його житловим будинком по АДРЕСА_4 та житловим будинком ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 у зв'язку з незаконним його закриттям брамою.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема питання вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин

На підставі даних, що містяться у відповіді Миколаївської районної державної адміністрації від 18.04.2013 року № 02-18/638-1215/03, яка була адресована ОСОБА_5 на його заяву, суд апеляційної інстанції встановив, що за результатами візуального обстеження та співставлення із планово-картографічними матеріалами, комісія прийшла до висновку про існування та збереження вільної громадської вулички-проїзду між будинками АДРЕСА_1.

Наявність загорожі провулку між житловим будинком позивача по АДРЕСА_4 та житловим будинком ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 позивач не заперечував під час розгляду справи судами попередніх інстанцій. Разом з тим, позивач вважає незаконним оскаржене ним рішення, оскільки вважає, що спірна частина земельної ділянки належить йому.

Проте, наявності належних доказів у підтвердження доводів позивача не встановлено.

Разом з цим, існування та збереження вільної громадської вулички-проїзду між будинками АДРЕСА_1 підтверджено комісією у складі заступника голови Миколаївської райдержадміністрації, в.о. начальника Управління Держземагенства у Миколаївському районі, державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Львівської області, головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури Миколаївської райдержадміністрації, головного спеціаліста юридичного сектору райдержадміністрації, сільського голови с. Дроговиж та землевпорядника Дроговизької сільської ради.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що між будинками АДРЕСА_1 існує провулок.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відмови у позові.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені статей 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: