Справа № 804/1610/15
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 р. Справа № 804/1610/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В.
при секретаріМофі І.В.
представника позивача представника відповідача 1,2 представника третьої особи Конько О.С., Сакалюка С.Г., ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУТ" до відповідачів: 1) Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; 2) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича, треті особи: 1) ОСОБА_7, 2) ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва про право власності, зобов'язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУД» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - відповідач-1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича (далі - відповідач-2), треті особи: 1) ОСОБА_7, 2) ПАТ КБ "Приватбанк", в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3642036 від 04.07.2013 року;
-скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер НОМЕР_2, видане 04.11.2014 року, видавник реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області;
-зобов'язати реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести запис про скасування запису № 7531758 від 14.10.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1, власник - ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;
-зобов'язати реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести запис про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3642036 від 04.07.2013 року на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1, власник - ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;
-зобов'язати реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести запис про скасування державної реєстрації права власності (номер запису 7531758, дата державної реєстрації 14.10.2014 року) на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1, власник - ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.
У судовому засіданні 24.03.2015 року представником позивача надано суду заяву, в якій зазначено, що індексним номером рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є номер 16884120, а тому у п. 1 позовних вимог допущено технічну описку.
У обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ «ДОБРОБУД» та ОСОБА_7 було укладено договір про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості № Р-2-27-4 від 16.02.2009 року. Станом на день звернення до суду з позовом ОСОБА_7 цільові облігації не пред`являв до погашення, акт приймання-передачі на об'єкт нерухомості - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, - не складався. Позивач вважає, що у зв'язку з непред'явленням ОСОБА_7 до погашення цільових облігацій у встановлений строк у ТОВ «ДОБРОБУД» виникло право на відчуження квартири. 15.01.2015 року ТОВ «ДОБРОБУД» отримало інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме зазначеної вище квартири, згідно якої зареєстровано право власності на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_2, виданого 04.11.2014 року, державним реєстратором Лісоволенком Р.М., реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, власник - ОСОБА_7 На думку позивача, оскільки за умовами договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-51 від 16.02.2009 року не відбулося набуття у власність ОСОБА_7 об'єкту нерухомості, державний реєстратор, в порушення норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не витребував від заявника документ, який би підтверджував факт придбання об'єкту нерухомості (акт прийому-передачі нерухомого майна, погашення облігацій), з яким договір про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості № Р-2-27-4 пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення прав на нерухоме майно. Також представник позивача зазначив, що жодних актів приймання-передачі нерухомості щодо квартири по договору № Р-2-27-4 між ТОВ "ДОБРОБУД" та ОСОБА_7 не підписувалось, переказ облігацій на рахунок забудовника не здійснювався.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідачів в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, надав суду письмові заперечення з таким обґрунтуванням. 14.10.2014 року ОСОБА_7 було подано заяву №8529405 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 з переліком документів згідно норм діючого законодавства. Під час розгляду заяви реєстратором було встановлено, що відповідно до п. 1.1 договору про пайову участь у будівництві обєкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року ОСОБА_7, як пайовик, приймає участь в інвестуванні обєкта будівництва шляхом придбання пакету ЦО, договором покладається на сторін обов`язок укласти акт прийому передачі. З метою отримання акту прийому-передачі реєстратором було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви №8529405 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Після отримання від заявника акту прийому-передачі від 20.06.2013 року до договору про пайову участь у будівництві обєкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року, державний реєстратор відновив розгляд заяви та встановив, що заявлені права і подані документи відповідають вимогам законодавства, а також відсутні суперечності між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.
Від третьої особи ОСОБА_7 надійшли до суду заперечення проти адміністративного позову з обґрунтування такої правової позиції. З норм Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 вбачається, що документами, на підставі яких здійснюється реєстрація права власності є договори, в тому числі договір про пайову участь у будівництві та договір купівлі-продажу облігацій. Третя особа ОСОБА_7 зазначає, що звернувся до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з усіма необхідними документами, а саме: договором про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості № Р-2-27-4 від 16.02.2009 року та договором №Б-51 купівлі-продажу цінних паперів від 16.02.2009 року. Серед поданих документів також був і акт приймання-передачі до договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості № Р-2-27-4 від 16.02.2009 року. Третя особа ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон).
Статтею 1 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Згідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1952-IV систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).
Частиною 4 ст. 9 Закону № 1952-IV встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.
Згідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
У судовому засіданні встановлено, що 14.10.2014 року ОСОБА_7 звернувся до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.
Як зазначалось в запереченнях третьої особою ОСОБА_7 та вбачається з матеріалів справи, підставою для видачі оскаржуваного свідоцтва про право власності та проведення реєстрації на об'єкт нерухомості є договори про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості № Р-2-27-4 від 16.02.2009 року та №Б-51 купівлі-продажу цінних паперів від 16.02.2009 року.
Розглядаючи питання правомірності проведення державної реєстрації на даний об'єкт нерухомості, судом встановлено таке.
На виконання положень цього договору купівлі-продажу цінних паперів 16.02.2009 року між ТОВ "ДОБРОБУД" (забудовник) та ОСОБА_7 (пайовик) укладений договір про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості № Р-2-27-4. За умовами договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості забудовник зобов'язаний передати, а пайовик прийняти об'єкт нерухомості (квартира будівельний номер №2-27-4, адреса: АДРЕСА_1) за базовим рівнем обробки після введення об'єкту будівництва в експлуатацію за актом приймання передачі. Пунктом 2.6 зазначеного договору передбачено, що сторони зобов'язані укласти акт приймання-передачі на об'єкт нерухомості протягом 10 (десяти) банківських днів з дня пред'явлення пайовиком облігацій, емітованих забудовником, к погашенню в порядку визначеному Проспектом емісії, право власності пайовика на які підтверджується випискою зберігача по рахунку у цінних паперах пайовика.
Отже, з аналізу змісту договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості №Р-2-27-4 судом встановлено, що акт приймання-передачі є обов'язковим для складання сторонами і є кінцевим документом реалізації вказаного договору, а тому його подання для проведення державного реєстрації об'єкта нерухомості державному реєстратору є обов'язковим.
Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлені ст. 19 Закону №1952-IV.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868.
Відповідно до п. 6 Порядку документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник.
Згідно п. 50 Порядку у разі придбання безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та в разі наявності документ, згідно з яким відбулося закріплення відповідного об'єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо).
Таким чином, законодавством передбачені документи, які є необхідними для подання державному реєстратору для реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, якими є договір купівлі-продажу облігацій, документ, згідно з яким відбулося закріплення відповідного об'єкта інвестування за власником облігацій, а саме договір про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості та складений на його виконання акт приймання-передачі об'єкта нерухомості.
Судом встановлено, що державному реєстратору відповідно до долученої до матеріалів справи копії картки прийому заяви №16460592 були подані такі документи: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 10.04.2014 року, видавник: ФОП Щербакова, ксерокопія зазначеного технічного паспорту, договір купівлі-продажу цінних паперів, серія та номер: Б-51, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Міжрегіональне фінансове об'єднання», додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Добробуд», договір про пайову участь, серія та номер: Р-2-27-4, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Добробуд», додаткова угода, серія та номер: б/н, виданий 22.11.2011 року, видавник: ТОВ «Добробуд», копія договору купівлі-продажу, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_7, копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_7, копія договору про пайову участь, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_7, копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_7, копія договору оренди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_7, копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_7, копія розпорядження, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_7, копія сертифікату, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: ОСОБА_7 У пункті картки прийому заяви №16460592 перелік документів, поданих додаткового наявний запис «документи отримав в повному обсязі», без уточнення яких саме документів. Про акт приймання-передачі квартири у заяві нічого не зазначено.
У зв'язку з ненадання ОСОБА_7 акту приймання-передачі квартири, державним реєстратором прав на нерухоме майно Лісоволенком Р.М. було прийнято 30.10.2014 року рішення №16853446 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до надання заявником - ОСОБА_7 вказаного акту приймання-передачі квартири.
ОСОБА_7 було надано державному реєстратору копію акту приймання-передачі до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року.
На підставі наданої копії акту приймання-передачі від 20.06.2013 року до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року державним реєстратором 31.10.2014 року було прийнято рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
31.10.2014 року державним реєстратором Лісоволенком Р.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16884120, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за суб'єктом ОСОБА_7, та видано свідоцтво про право власності, індексний номер НОМЕР_2 04.11.2014 року.
Суд звертає увагу на додану відповідачем до матеріалів справи копію акту приймання-передачі від 20.06.2013 року до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року, як на документ подання якого є необхідним елементом реєстрації права власності на квартиру.
Факт складання зазначеного акту приймання-передачі від 20.06.2013 року на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, - заперечувався представником ТОВ «Добробуд» в судовому засіданні. Факт переказу облігацій на рахунок забудовника згідно з положеннями договору №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року також не відбувся.
Представник відповідачів у судовому засіданні пояснив, що оригінал акту приймання-передачі квартири надати не можливо. Також зазначив, що до матеріалів справи долучено єдину наявну в нього копію акту приймання-передачі квартири, оригінал був повернутий ОСОБА_7, хоча повернення оригіналу акта та його надання не підтверджується жодним документом.
Відповідно до вищезазначених норм Порядку № 868 та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державному реєстратору мають подаватись оригінали документів або їх завірені у встановленому порядку копії.
Згідно норм ст. 79 КАС України письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи. Оригінали письмових доказів, що є у справі, повертаються судом після їх дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання законної сили судовим рішенням у справі за клопотанням осіб, які їх надали. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.
Таким чином, ні суду не було надано оригіналу акту приймання-передачі від 20.06.2013 року до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року, складання зазначеного акту приймання-передачі від 20.06.2013 року на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, - заперечувалось представником ТОВ «Добробуд» в судовому засіданні. Факт переказу облігацій на рахунок забудовника згідно з положеннями договору №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року також не відбувся.
Отже, державним реєстратором Лісоволенком Р.М. в порушення вимог ч. 1, 2 ст. 15 Закону № 1952-IV встановлені не всі підстави, що надають можливість проведення державної реєстрації згідно поданих документів.
Суд звертає увагу на визначену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності адресу нерухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_7, а саме квартиру, адреса якої визначена: АДРЕСА_1.
Державним реєстратором було фактично додано до адреси будівлі слово «секція 2», проте, в матеріалах справи містить розпорядження Дніпропетровського міського голови від 30.09.2008 року №1616-р «Про присвоєння адреси житловому будинку по АДРЕСА_1 адресу - АДРЕСА_1. Жодних значень «секція 2» в установленому законодавством порядку будівлі присвоєно не було.
Отже, державним реєстратором, без дослідження всіх документів було присвоєно будівлі за адресою АДРЕСА_1 та внесено відповідні записи до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, досліджуючи правомірність прийняття рішення державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенком Романом Михайловичем про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16884120, судом встановлено, що державний реєстратор не в повному обсязі перевірив підстави для реєстрації, а саме: перевірив не всі документи, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, та подання яких передбачено Порядком № 868, а також не встановив відповідність поданих документів.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16884120, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16884120 від 31.10.2014 року.
Щодо позовних вимог про зобов'язання реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести запис про скасування запису № 7531758 від 14.10.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1, власник - ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; та внесення запису про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16884120 від 31.10.2014 року на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1, власник - ОСОБА_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, то суд вважає за можливим відмовити в їх задоволенні на підставі того, що зазначені вимоги є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16884120 від 31.10.2014 року, та внесення відповідних записів є результатом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
У відповідності до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, обов'язковість рішення суду.
Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.
Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.
Щодо позовної вимоги позивача про скасування свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2, видане 04.11.2014 року, видавник реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, то суд зазначає, що до повноважень адміністративного суду відноситься визначення порядку захисту порушеного права, проте суд не може перебирати на себе функції інших органів, зокрема, щодо безумовного скасування свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості за ОСОБА_7
З огляду на викладене, вимога позивача про скасування свідоцтва про право власності не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
У зв'язку з відмовою суду у задоволенні позовної вимоги про скасування свідоцтва про право власності та про зобов'язання вчинити певні дії щодо внесення записів про скасування державної реєстрації, позовні вимоги підлягають задоволенню у частині.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Частиною 3 ст. 94 КАС України встановлено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, підлягають стягненню на користь позивача з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 14,62 грн., сплачені позивачем.
Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОБУД" до відповідачів: 1) Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; 2) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича, треті особи: 1) ОСОБА_7, 2) ПАТ КБ "Приватбанк", про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва про право власності, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16884120 від 31.10.2014 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» судовий збір у розмірі 14 грн. 62 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 27 березня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили на 27.03.15 Суддя З оригіналом згідно Суддя В.В Ільков В.В. Ільков В.В. Ільков