Справа № 2а-1269/10/1870
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/2203/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2010 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2010 у справі № 2а-1269/10/1870

за позовом Приватного підприємства "Синтекс V"

до Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання нечинним рішення про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції, в якому просить визнати нечинним рішення від 07.12.2009 № /84127 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17 000,00 грн. за неоприбуткування готівки.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позов задоволено, оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій визнано протиправним.

Судові рішення обґрунтовано висновком про те, що фактично мало місце несвоєчасний запис у розділі 2 книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) на підставі Z - звіту, що є порушенням ведення КОРО, тому притягнення позивача до відповідальності за неоприбуткування готівкових коштів є протиправним.

Не погодившись із судовими рішеннями, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування Підприємству фінансових санкцій слугував висновок фахівців державного податкового органу, викладений у акті перевірки від 02.12.2009, про порушення позивачем вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637) внаслідок того, що позивач у КОРО на підставі Z-звіту від 01.12.2009 № 279 не відобразив операцію "службова видача" на суму 3 400 грн.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п. 1.2 Положення № 637 книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно з п. 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПАУ від 01.12.2000 № 614, використання КОРО, зареєстрованої на РРО, зокрема, передбачає підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО та щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

А у п. 7.7 зазначеного Порядку зазначається, якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, то графи 3 і 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Тобто вимоги вказаного Порядку зводяться до того, що кожному роздрукованому Z-звіту має відповідати окремий заповнений рядок у КОРО, але при цьому зазначений Порядок не встановлює обов'язковим здійснення запису у графи 3 і 4 розділу 2 книги ОРО, що мало місце у цій справі.

Разом з тим, згідно п. 1.2 Положення № 637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі облік розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.6 глави 2 Положення № 637 готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день її одержання) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Тобто Положення № 637 місце проведення розрахунків з використанням РРО (магазин чи іншу торгову точку) і касу підприємства в звичному нам розумінні розглядає як дві різні каси.

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність законодавчо встановлених послідовних дій, а саме: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Таким чином, невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки у касах, за що згідно зі ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/96 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" передбачена відповідальність у вигляді фінансової санкції (штрафу) - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як вбачається з матеріалів справи та обставин, встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем 01.12.2009 на підставі фіскального звітного чеку від 01.12.2009 № 279 рядок у КОРО не заповнювався взагалі (а.с. 23).

Відповідно до наведеного та враховуючи, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО визначальним фактом оприбуткування готівки у касу є фіксація повної суми фактичних надходжень готівки від продажу у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО, сума фінансових санкцій, застосованих податковим органом на підставі ст. 1 Указу № 436/96 за порушення вимог п. 2.6 Положення № 637, є обґрунтованою лише у розмірі 7 350,00 грн. - за нездійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень за реалізований товар на суму 1 470,00 грн. у КОРО на підставі фіскального звітного чеку від 01.12.2009 № 279 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, а тому вбачаються підстави для їх скасування та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2010 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2010 у справі № 2а-1269/10/1870 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Приватного підприємства "Синтекс V" задовольнити частково.

Рішення від 07.12.2009 № /84127 скасувати в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7 350,00 грн., в іншій частині позовних вимог Приватного підприємства "Синтекс V" відмовити.

Ухвала (постанова) набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко