Справа № 523/10293/14-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 523/10293/14-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Пепеляшков О.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення об'єкту самочинного будівництва у відповідність до технічної документації, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що згідно наданих КП ЖСК «Північний» матеріалів було встановлено здійснення відповідачем самочинної реконструкції приміщення балкон на другому поверсі квартири АДРЕСА_1. Враховуючи, що припис щодо демонтування комори відповідачем виконано не було, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 150 КпАП України, відповідач до попереднього стану згідно до технічної документації КП «ОМБТІ та РОН» у добровільному порядку відмовляється привести самовільну реконструкцію, Суворовська райадміністрація Одеської міської ради змушена звернутися до суду із даним позовом та просить зобов'язати відповідача за власний рахунок демонтувати балкон на другому поверсі квартири АДРЕСА_1.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2014 року адміністративний позов було задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 за власний рахунок провести до первісного стану об'єкт самочинного будівництва балкон на другому поверсі квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та закрити провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що майстром дільниці КП „ЖКС „Північний 09.12.2013р. відповідачу вручено припис з вимогою надати дозвільні документи на проведення робіт по щодо прибудови балкону, а у випадку їх відсутності привести об'єкт до первісного стану.

10.12.2013 р. складено протокол № 211 про порушення ст. 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якому відповідач власноруч розписалася.

Суворовською районною адміністрацією 24.12.2013р. було винесено розпорядження про приведення об'єкта самочинної реконструкції - балкону на другому поверсі квартири АДРЕСА_1 у відповідність до технічної документації житлового будинку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що припис щодо демонтування комори та протокол про адміністративне правопорушення Одеської міської ради винесені в межах компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, Цивільного кодексу України, Закону України „Про благоустрій населених пунктів", Закону України "Про основи містобудування", Закону України "Про архітектурну діяльність".

За змістом ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України визначені підстави, за якими будівництво (реконструкція) житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна визнається самочинним, а саме: якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У відповідності до ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно приписів ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Статтею 319 ЦК України передбачено, що всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, також власник не може використовувати право власності в шкоду правам, свободам і гідності громадян, інтересам суспільства.

За правилами положень Закону України „Про благоустрій населених пунктів", рішення Одеської міської ради від 22.01.2008р. № 2153-V „Про затвердження Правил благоустрою території міста Одеси", „Правил користування приміщеннями житлових будинків" затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006р. № 45 мешканці будинку не повинні захаращувати сходові клітини, поза квартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, підтримувати чистоту і порядок в ньому.

Норми статті 23 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачають, що будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з вимогами законодавства та відповідно до затвердженої проектної документації.

На підставі ст.5 Закону України "Про основи містобудування" при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; захист прав громадян та громадських організацій згідно з законодавством.

За змістом ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що будівництво (реконструкція) об'єкту здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Постановою Кабінету Міністрів України „Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт №466 від 13.04.2011р. затверджено Порядок виконання підготовчих робіт та Порядок виконання будівельних робіт, відповідно до яких підготовчі роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, а також після подання Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу повідомлення про початок виконання підготовчих робіт. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (далі - декларація) або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації відповідною Інспекцією декларації - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності; видачі замовнику Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорії складності.

Виконання будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорії складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється.

Замовник несе згідно із законом відповідальність за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно п.3.10 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України №98 від 03.03.2012р., реконструкція - це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількості продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри, тощо).

За правилами п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р., не належать до самочинного будівництва у багатоквартирних житлових будинках, гуртожитках: перепланування, пов'язанні із збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок (крім великопанельних будинків), комор, знесення печей, камінів, грубок, вітрин, без зміни призначення приміщень, без порушення несучих конструкцій; засклення балконів і лоджій; зменшення житлової чи підсобної площі за рахунок утеплення і оздоблення стін; улаштування чи закриття дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах (крім великопанельних будинків); перестановка обладнання в межах призначених приміщень.

Отже, припис та протокол проігноровано, розпорядження не виконано.

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, колегія суддів дійшла висновку про те, що припис щодо демонтування комори та протокол про адміністративне правопорушення Одеської міської ради винесені в межах компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано. В ході судового розгляду позивач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, обґрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неналежність розгляду цього спору в порядку адміністративного судочинства слід зазначити таке.

Так, за приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

За змістом статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства зазначені положеннями цього кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Суб'єкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини 1 вищезгаданої статті КАС України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, слід враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на положення частини 2 статті 17 КАС України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з реалізацією його повноважень, є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, оформлення ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на об'єкт будівництва (балкон на другому поверсі) відбулось після прийняття рішення судом першої інстанції, а саме 25 грудня 2014 року.

Поряд з цим колегія суддів зазначає, що апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції підлягають за обставин, які складаються на момент прийняття рішення.

Крім того зазначені обставини можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 245 КАС України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2014 року у справі № 523/10293/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян