Справа № 817/216/15
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

817/216/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/216/15

11 лютого 2015 року

12год. 40хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Державна податкова інспекція у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області

до

Державне підприємство "Шпанівський експериментальний завод харчових екстрактів"

про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Шпанівський експериментальний завод харчових екстрактів" про стягнення коштів за податковим боргом.

До початку судового засідання на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання представник відповідача не прибув про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням відділення поштового зв'язку.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, на підставі ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Шпанівський експериментальний завод харчових екстрактів" зареєстрований як юридична особа 24.10.1994 року та перебуває на обліку як платник податків у органі державної податкової служби.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження

Отже, відповідно до приписів статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов'язання, визначене вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, є узгодженим та підлягало до сплати у строк, встановлений п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України.

Платником податків узгоджена сума грошового зобов'язання у встановлений строк сплачена не була. Заборгованість підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом.

Відповідно до пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд встановив, що податковим органом для боржника вручено першу податкову вимогу форми "Ю1" №108/6733/24 від 03.10.2001 та другу податкову вимогу форми "Ю1" №2/202 від 09.11.2001, які на момент розгляду справи останнім не задоволені та у встановленому порядку не оскаржувались.

Доводи відповідача про те, що сума узгодженого грошового зобов'язання 8257735,29 грн. не є податковим боргом у зв'язку з ненадісланням податкової вимоги на зазначену суму, суд оцінює критично та відхиляє як необгрунтовані з оглядом на наступне.

Відповідно до пп.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, узгоджене грошове зобов'язання, не сплачене у встановлений статтею 57 Податкового кодексу України строк, набуває статусу податкового боргу, незалежно від спрямування боржнику податкової вимоги контролюючим органом.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Водночас статтею 60 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Норми аналогічного змісту наявні у Законі України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000, який діяв на момент винесення вимог №108/6733/24 від 03.10.2001 та №2/202 від 09.11.2001.

Відповідно до пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. У разі коли у платника податків, якому було надіслано першу податкову вимогу, виникає новий податковий борг, друга податкова вимога має містити суму консолідованого боргу. При цьому окрема податкова вимога щодо такого нового податкового боргу не виставляється (пп.6.3.2 п.6.3 ст.6 Закону №2181-ІІІ).

Відповідно пп. 6.4.1 п.6.4 ст.6 Закону №2181-ІІІ податкове повідомлення або податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо: сума податкового зобов'язання або податкового боргу, а також пені та штрафних санкцій (за їх наявності) самостійно погашається платником податків; контролюючий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов'язання (пені і штрафних санкцій) або податкового боргу внаслідок їх адміністративного оскарження; рішення контролюючого органу про нарахування суми податкового зобов'язання або стягнення податкового боргу скасовується чи змінюється судом; податкові зобов'язання (крім податкового боргу) розстрочуються або відстрочуються чи стосовно них досягається податковий компроміс та про це зазначається у відповідному рішенні про розстрочення, відстрочення або податковий компроміс; податковий борг визнається безнадійним.

Відповідно до даних картки особового рахунку, станом на 31.12.2014 року у відповідача наявна недоїмка в сумі 22847602,33 грн. В добровільному порядку податкова заборгованість відповідачем не погашена, відтак підстави для відкликання вимог №108/6733/24 від 03.10.2001 року та №2/202 від 09.11.2001 року - відсутні.

Щодо заперечень відповідача про погашення заборгованості по вимогах №108/6733/24 від 03.10.2001 року та №2/202 від 09.11.2001 року в порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", без застосування норм Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-XII від 14.05.1992, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджено, що у Державного підприємства "Шпанівський експериментальний завод харчових екстрактів" наявні відкриті банківські рахунки.

Відповідно до п. 41.5. ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990 року, державним податковим інспекціям надано право подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і належать до задоволення повністю.

Відповідно до п. 21 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, Державна податкова служба України та її територіальні органи у справах, пов'язаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів.

Керуючись статтями ст. ст. 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.