Справа № 823/3584/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3584/14 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, оформлене протоколом засідання № 12 від 22 серпня 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Міністерство юстиції України, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 03 липня 2014 року до Міністерства юстиції України надійшла службова записка Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Севостьянової Н.І. від 01 липня 2014 року № 12.01-48/5931 про незгоду з висновком № 026-1/14 судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи від 22 травня 2014 року, з проханням здійснити рецензування вказаного висновку.

На підставі зазначеної вище службової записки Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса було проведено Рецензію на висновок судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи № 026-1/14 від 22 травня 2014 року, за результатами якої встановлено, що висновок не в повній мірі відповідає методичним матеріалам та вимогам нормативно-правових актів з проведення судово-товарознавчих експертиз.

Враховуючи зазначену вище рецензію та відповідно до вимог Розділу V Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09 серпня 2005 року № 86/5, заступником начальника Управління експертного забезпечення правосуддя Міністерства юстиції України було внесено подання голові Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про винесення на розгляд чергового засідання комісії питання щодо дисциплінарної відповідальності позивача.

Як вбачається з протоколу № 11 засідання Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 22 серпня 2014 року, відповідачем прийнято рішення про притягнення судового експерта ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва на 6 місяців, зобов'язання пройти стажування в науково-дослідній установі судових експертиз Мін'юсту за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію в ЦЕКК.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об'єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначені Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону - судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Згідно до ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» - атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Відповідно до ст. 14 Закону - судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Статтею 17 Закону передбачено, що для присвоєння та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів створюються експертно-кваліфікаційні комісії при міністерствах та інших центральних органах виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

Порядок присвоєння кваліфікації судового експерта фахівцям чи позбавлення кваліфікації судового експерта фахівців, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, визначається Міністерством юстиції України. З цією метою при Міністерстві юстиції України створюється Центральна експертно-кваліфікаційна комісія, яка діє відповідно до положення про неї, що затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 86/5 від 09 серпня 2005 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - підставою для розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів є подання керівника відповідного структурного підрозділу Мін'юсту щодо результатів перевірки інформації про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень; подання керівника територіального органу юстиції за результатами перевірки діяльності судового експерта; подання голови експертно-кваліфікаційної комісії. У свою чергу, підставою для розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів експертно-кваліфікаційної комісії є подання голови Комісії, посадових осіб Мін'юсту за результатами розгляду скарг на дії судових експертів та/або рецензій, складених на висновки експертів науково-дослідних установ судових експертиз Мін'юсту; подання керівництва та керівників структурних підрозділів відповідної науково-дослідної установи судових експертиз Міністерства юстиції України щодо результатів перевірки інформації про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу.

Особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах (далі - судовий експерт), а також порядок здійснення контролю за дотриманням цими експертами вимог нормативно-правових актів, що регулюють питання судово-експертної діяльності, встановлено Інструкцією про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 3505/5 від 12 грудня 2011 року.

Пунктом 4.2 вказаної інструкції передбачено, що контроль за дотриманням судовими експертами вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності здійснюється Міністерством юстиції України із залученням спеціалістів науково-дослідних установ судових експертиз Мін'юсту України шляхом проведення перевірок.

Згідно до п. 4.7 Інструкції - підставою для проведення позапланової перевірки є доручення Міністерства юстиції щодо перевірки фактів порушення судовими експертами вимог чинного законодавства з питань судово-експертної діяльності.

Відповідно до п. 4.9 Інструкції - перевірка відповідності висновків вимогам нормативно-правових актів та правильності застосування методів дослідження здійснюється шляхом рецензування висновків фахівцями науково-дослідних установ судових експертиз Мін'юсту.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вище, листом № 12.0.1-48/5931/15 від 04 липня 2014 року Міністерство юстиції України звернулося до директора Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз із проханням провести рецензування висновку судової товарознавчої комісійної камеральної експертизи № 026-1/14 від 22 травня 2014 року, складеним, зокрема, судовим експертом ОСОБА_3

Так, згідно з рецензією на висновок експертизи № 026-1/14 від 22 травня 2014 року, яка міститься в матеріалах справи, вказаний висновок не в повній мірі відповідає методичним матеріалам та вимогам нормативно-правових актів з проведення судово-товарознавчих експертиз.

Зокрема, із вказаної рецензії вбачається, що до рецензованого висновку судової товарознавчої камеральної експертизи, проведеної експертами Черкаського регіонального відділення союзу експертів України ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 встановлено ряд зауважень, а саме: 1) Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз не передбачено такої судової експертизи, як "камеральна", а у методичній базі, рекомендованій Міністерством юстиції України для застосування в експертній товарознавчій практиці не міститься такого положення, як "визначення ринкової вартості майна камеральним способом"; 2) визначено ряд недоліків у вступній та дослідницькій частинах висновку, зокрема: відсутні відомості про найменування органу, з якого надійшла постанова про призначення експертизи; дані про експертів не містять повну назву освіти, освітньо-кваліфікаційного рівня, назви експертної спеціальності, стажу експертної роботи за експертною спеціальністю 12.1; відсутнє попередження про кримінальну відповідальність експертів; відсутні відомості щодо стану об'єктів дослідження, про застосовані методи та методики дослідження, умови їх застосування; не наведені розрахунки чи посилання на додатки, де проведені ці розрахунки про які йдеться у дослідницькій частині висновку; 3) у дослідницькій частині експертами не наведено обґрунтування прийнятого ними переліку обладнання та його комплектації, яке відрізняється від зазначеного в постанові суду; 4) не наведено обґрунтування прийнятої вартості з урахуванням технічного стану об'єктів, тощо.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно суттєвого недотримання відповідачем процедури винесення на розгляд комісії питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_3, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5.2 Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, підставою для розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів Центральної експертно-кваліфікаційної комісії є подання керівника відповідного структурного підрозділу Мін'юсту щодо результатів перевірки інформації про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень.

У відповідності до вказаної норми заступник начальника Управління експертного забезпечення Стельмах О. М. звернулася із поданням до Голови Алексєєва І.С., у якому пропонувалося винести на розгляд чергового засідання питання щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів ОСОБА_7, ОСОБА_3, та ОСОБА_8 подання наявне у матеріалах справи та досліджувалося судом).

Згідно з пунктом 5.4 Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 86/5 від 09 серпня 2005 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до подання додаються: документи, що містять інформацію про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень; документи, що свідчать про виявлені в діяльності судового експерта порушення; письмове пояснення судового експерта, відносно якого пропонується розглянути питання щодо дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на виконання вказаної норми, до відповідного подання було додано:

- службову записку Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Севостьянової Н. І. від 01.07.2014 року № 12.01-48/5931,

- рецензію Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10.07.2014 року № 2/2042,

- лист Міністерства юстиції України на адресу судового експерта ОСОБА_7 від 15.07.2014 року № 12.0.1-48/5931/15 із проханням надати пояснення щодо фактів, викладених у службовій записці Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Севостьянової Н. І. від 01.07.2014 року № 12.01-48/5931.

- пояснення судового експерта від 13.07.2014 року № 13. Пунктом 5.5 Положення передбачено, що рішення щодо винесення на розгляд відповідної комісії питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта приймається головою комісії.

Крім того, п. 5.5 вказаного Положення не містить жодних вимог до оформлення рішення Голови комісії (проставлення дати, терміну виконання чи чітко встановленого тексту рішення на поданні), а тому резолюція Голови Центральної експертно-кваліфікаційної комісії "в роботу" і є рішенням голови про винесення на розгляд комісії питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта.

Таким чином не зазначення дати на рішенні Голови комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності судового експерта жодним чином не свідчить про порушення процедури та не впливає на законність оскаржуваного рішення.

Пунктом 5.6 даного Положення передбачено, що розгляд питань щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судових експертів відбувається за участю судового експерта. У разі неявки судового експерта розгляд питання переноситься на чергове засідання комісії. У випадку повторної неявки судового експерта комісія може розглянути питання за його відсутності або визнати присутність судового експерта обов'язковою.

Як вбачається зі спірного протоколу № 11, позивач був присутній на засіданні комісії під час розгляду справи про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний суд погоджується й з доводами апелянта про те, що висновок суду першої інстанції про те, що у рішенні про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача Комісією не зазначено, які норми порушено судовим експертом - є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5.9 Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09 серпня 2005 року № 86/5, рішення щодо дисциплінарної відповідальності приймається простою більшістю голосів членів комісії і оформлюється протоколом, форма якого міститься у додатку 1 Положення.

Як вбачається з Протоколу засідання Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції № 11 від 22 серпня 2014 року, комісією зафіксовано наступні факти порушень судовим експертом чинного законодавства під час проведення експертизи:

- висновок № 026-1/14 від 22.05.2014 року у порушення вимог законодавства про судову експертизу було складено на підставі постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року про роз'яснення постанови суду, а не про призначення судової експертизи, чим порушено вимоги пункту 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року;

- експертом вирішувались питання, що виходять за межі експертної спеціальності, зазначеної в його свідоцтві, чим порушено вимоги пункту 35 вказаної вище Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3505/5 від 12 грудня 2011 року та пункту 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень;

- оформлення висновку не відповідає вимогам пунктів 4.14, 4.15 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень;

- у вступній частині висновку відсутня відмітка про попередження експертів за статтею 384 КК України.

Відповідно до п. 5.11 Положення - до судових експертів можуть бути застосовані такі дисциплінарні стягнення:

попередження;

призупинення дії Свідоцтва (на певний термін);

позбавлення кваліфікації судового експерта;

пониження кваліфікаційного класу судового експерта (щодо судових експертів науково-дослідних установ судових експертиз Мін'юсту).

При обранні виду дисциплінарного стягнення комісія повинна врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і результати роботи судового експерта за попередні роки.

Згідно до п. 5.12 Положення - у разі застосування до судового експерта дисциплінарного стягнення у вигляді призупинення дії Свідоцтва (на певний термін) комісія зобов'язує судового експерта усунути встановлені порушення або пройти навчання (стажування) у науково-дослідних установах судових експертиз Мін'юсту за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію.

На підставі зазначеного вище, колегія суддів вважає, що при обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем вірно визначено ступінь тяжкості вчиненого позивачем проступку та належним чином обґрунтовано застосовано до ОСОБА_3 друге за тяжкістю дисциплінарне стягнення, а саме: призупинення дії Свідоцтва на певний термін, з зобов'язанням пройти стажування в науково-дослідній установі судових експертиз Мін'юсту за відповідною експертною спеціальністю та повторно пройти атестацію в ЦЕКК навіть з урахуванням результатів роботи судового експерта за попередні роки.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року - скасувати та винести нову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.