Справа № 809/851/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2015 р. Справа № 809/851/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі секретаря судового засідання Житняк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Івано-Франківського міського споживчого товариства про стягнення заборгованості в сумі 12608,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд із позовом до Івано-Франківського міського споживчого товариства, про стягнення заборгованості в сумі 12608,68 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України не виконав податкові зобов'язання із сплати самостійно задекларованих сум з плати за землю в загальній сумі 12608,68 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча, про дату, час та місце судового розгляду справи з врахуванням частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач належно повідомлений.

Дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд встановив наступне.

Івано-Франківське міське споживче товариство 28.10.1996 року зареєстроване юридичною особою, що підтверджується копією витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.02.2015 року (а.с.6-7).

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3.), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункт 16.1.7).

В статті 36 Податкового кодексу України визначено обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).

Відповідно до підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів.

За приписами підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

В статті 287.1 Податкового кодексу України зазначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Судом встановлено, що відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік від 04.02.2013 року, в якій він самостійно визначив податкові зобов'язання по земельному податку за базовий податковий (звітний) період (а.с.18-20).

З поданої декларації за 2013 рік вбачається, що сума яка підлягає перехуванню в бюджет становить 20383,09 грн. з щомісячною сплатою 1698,59 грн.

У відповідності до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За результатами камеральної перевірки відповідача, встановлено, що платником порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб, протягом строків, визначених п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, про що свідчить акт №1679/15-03/01753380 від 10.04.2014 року (а.с.14).

Як наслідок, контролюючим органом на підставі ст.126 Податкового кодексу України за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 52527,9 грн., податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2014 року, зобов'язано сплатити штраф в розмірі 20%, що становить 10505,5 грн. (а.с.13).

Аналогічні порушення термінів сплати земельного податку встановлені контролюючим органом в ході проведення камеральної перевірки 11.11.2014 року, про що свідчить акт №9335/15-03/01753380 від 11.11.2014 року (а.с.17).

Податковим повідомленням-рішенням № від 11.11.2014 року за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 5221,6 грн. зобов'язано сплатити штраф в розмірі 10%, що становить 522,16 грн. (а.с.16).

За змістом пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійно визначене податкове зобов'язання відповідача, зазначене ним в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та податку на прибуток, є узгодженим з дня подання таких декларацій.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" за №128-11 від 13.01.2014 року, згідно якою загальна сума податкового боргу платника податків за погодженими грошовими зобов'язаннями станом на 12.01.2014 року становила 1074,20 грн. Вказана вимога отримана бухгалтером товариства 13.01.2014 року, про що свідчать матеріали справи (а.с.5).

Вимога нова не формувалася, так як борг не переривався в часі.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, заборгованість відповідача по земельному податку з юридичних осіб становить 12608,68 грн., з них податкові зобов'язання - 12600,54 грн., нарахована пеня - 8,14 грн., про що свідчить довідка контролюючого органу від 16.02.2015 року (а.с.21).

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 Кодексу).

В пункті 95.4 статті 95 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами в частині адміністрування податків і зборів є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну податкову політику, його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

З врахуванням наведеного, суд вважає що адміністративний позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Івано-Франківське міське споживче товариство (, м. Івано-Франківськ, вул. Залізнична, 47/5) та за рахунок готівки в дохід бюджету податковий борг в сумі 12608 (дванадцять тисяч шістсот вісім) грн. 68 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 30.03.2015 року.