Справа № 216/5296/13-а(2а/216/307/13)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2015 рокусправа № 216/5296/13-а 2а/216/307/13

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання:Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2013р. у справі № 216/5296/13-а(2а/216/307/13)

за позовом ОСОБА_2

до Виконавчого комітету Центрально- Міської районної у м.Кривому Розі ради

третя особа: ОСОБА_3

про визнання нечинним рішення суб'єкта владних повноважень та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання нечинним рішення Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м.Кривому Розі ради (далі по тексту - відповідач) від 49.06.2013р. за №235 по заяві ОСОБА_3 (далі по тексту - третя особа) щодо визначення способу його участі в вихованні сина - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, скасувавши останнє.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що рішення відповідача суперечить вимогам законодавства, оскільки відповідачем не враховано фактичні обставини мешкання ОСОБА_3, не досліджувалось належним чином документи, які надав ОСОБА_3 щодо своєї особи. Позивач висловлює сумніви щодо щирості намірів ОСОБА_3 відносно їх спільної дитини, а також свої побоювання з урахуванням спроб ОСОБА_3 забрати у позивача сина.

Постановою суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що відповідач належно розглянув заяву позивача, дослідив надані заявником документи та в межах своїх повноважень прийняв обґрунтоване рішення.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми права.

Відповідач та третя особа заперечують проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважають законним та обґрунтованим, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спільним сином позивача та третьої особи (а.с.7).

Третя особа - ОСОБА_3 проживає окремо від дитини (а.с.37).

У зв'язку із існуванням спору щодо участі його у вихованні дитини та спілкуванні з ним він 11.06.2013 р. звернувся до Центрально-Міської районної у місті ради із заявою про призначення днів спілкування з малолітнім сином - а.с.34.

На підставі подання Центрально-Міської районної у місті ради, заяви ОСОБА_3, копії свідоцтва про народження, довідки з місця проживання від 06.06.2913 р. № 1163, довідки з місця роботи ТОВ «Полстар», характеристики, акту обстеження умов проживання від 14.06.2013 р. Центрально-Міською районною у місті радою прийнято рішення від 19.06.2013 №235, яким ОСОБА_3 призначено дні спілкування з малолітнім сином (а.с. 32-34, 36-40).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач оскаржує рішення відповідача щодо визначення способу участі батьків у вихованні сина. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства».

Так, у відповідності до ч.1 ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу статей 158, 159 Сімейного кодексу України висновок органу опіки та піклування щодо участі батьків у вихованні дитини є одним із доказів у цивільній справі, оцінка якому повинна бути надана під час розгляду цивільної справи. Тому колегія суддів вважає, що дана справа не є адміністративною.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Висновок колегії суддів базується також на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в ухвалі від 30.05.2011р. у справі №6-51140св10.

Згідно з п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, скасувати постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 15.10.2013р. у справі № 216/5296/13-а(2а/216/307/13) та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 157, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2013р. у справі № 216/5296/13-а(2а/216/307/13) задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2013р. у справі № 216/5296/13-а(2а/216/307/13) скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскарженою в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна