Справа № 826/9366/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9366/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Костенко Д.А. Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шостака О.О.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксування технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "13" березня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Господар Інвест" до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від "13" березня 2014 року позов було задоволено. Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 13.03.2014 року та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "13" березня 2014 року - без змін, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Як було встановлено судом першої інстанції, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства по взає-мовідносинам з ТОВ "Домашавто" і ТОВ "ТПК "Техномашпостач" за період з 01.08.2009 по 30.10.2012, за результатами якої складено акт від 19.02.2013 №296/22-40/33739231. На підставі даного акта перевірки відповідачем прийнято наступні податкові повідом-лення-рішення: - від 28.02.2013 №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на 117123,50 грн. (у т.ч.: основний платіж - 98393 грн., штраф - 18731,50 грн.); - від 28.02.2013 №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на 133976,25 грн. (у т.ч.: основний платіж - 115617 грн., штраф - 18359,25 грн.); - від 28.02.2013 №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на 2889 грн.

Не погоджуючись з вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Окружний адміністративний суд м. Києва прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне. Спірне грошове нарахування здійснено у зв'язку з порушенням позивачем пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (далі - Закон №168/97), п. 5.1, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України від 28.12.1994 №334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" (далі - Закон №334/94), пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК внаслідок чого, як зазначено в акті, позивачем занижено ПДВ на 98393 грн. і податок на прибуток на 115617 грн., а також завищено від'ємне значення ПДВ на 2889 грн. Спірні відносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються право-мірності податкових повідомлень-рішень. Валовими витратами згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону №334/94 є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №334/94 до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підго-товкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у т.ч. витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених п.п. 5.3 - 5.7 цієї статті. Витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими доку-ментами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення подат-кового обліку не належать до складу валових витрат (пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334/94). Аналогічні правила податкового обліку валових витрат визначені в п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК, які застосовуються до витрат, понесених після 01.04.2011. Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97 податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду зокрема у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого вико-ристання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Згідно із пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97 не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп. 7.2.6 цього пункту). Аналогічні правила податкового обліку податкового кредиту визначені в п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК. Законом України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством та на даних якого ґрунтується, зокрема, податкова звітність (ч.2 ст.3). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій визначено первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч.1 ст.9) та які повинні містити обов'язкові реквізити первинних документів, визначені у ч.2 ст.9. Отже, формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ обумовлено прид-банням товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності. При цьому відображенню в податковому обліку підлягають лише ті господарські операції, що мають реальний характер, а їх проведення підтверджуються належно оформленими первинними документами і податковими накладними. Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою було встановлено, що останнім відображено в податковому обліку з податку на прибуток та з ПДВ за період з 01.08.2009 по 30.10.2012 фінансово-господарські відносини з ТОВ "Дормашавто", ТОВ "ТПК "Техномашпостач" та задекларовано у складі валових витрат 466652 грн. і в складі податкового кредиту з ПДВ 101281 грн. Також, перевіркою вірно було встановлено та зазначено в акті, що витрати в сумі 105875 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Дормашавто" віднесені позивачем до складу валових витрат на підставі актів наданих послуг, копії яких надавалися до перевірки та відображені в акті перевірки. Нарахований ПДВ у сумі 29125 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Дормашавто" віднесе-ний позивачем до складу податкового кредиту відбувся на підставі податкових накладних, копії яких надавалися до перевірки та відображені в акті перевірки. Згідно з вищевказаними актами наданих послуг і податковими накладними позивачем було придбано у ТОВ "Дормашавто" транспортні послуги. В матеріалах справи міститься копія договору на транспортні та експедиторські послуги №5 від 01.01.2011, укладеного між позивачем (Замовник) і ТОВ "Дормашавто" (Виконавець), згідно з яким виконавець зобов'язується за плату і за рахунок Замовника виконати перевезення вантажу, або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні. Виконавець в інтересах Замовника виконує пов'язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення; організація перевезення вантажу; організація відправлення та одержання вантажу; інші операції, пов'язані з перевезенням вантажу. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що перевіркою вірно було встановлено та зазначено в акті, що витрати в сумі 360776,91 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "ТПК "Техномашпостач" віднесені позивачем до складу валових витрат на підставі видаткових накладних, копії яких надавалися до перевірки та відображені в акті перевірки. Нарахований ПДВ у сумі 72155,39 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "ТПК "Техномашпостач" був віднесений позивачем до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних, копії яких надавалися до перевірки та відображені в акті перевірки. Згідно з вищевказаними видатковими і податковими накладними позивачем було придбано у ТОВ "ТПК "Техномашпостач" товар (вагонка та рейки). Згідно з наявними в матералах справи банківськими виписками, позивачем було здійснено оплату придбаних товарів і послуг. Надані позивачем до перевірки первинні документи свідчать про придбання ним у ТОВ "Дормашавто" і ТОВ "ТПК "Техномашпостач" товарів і послуг загальною вартістю 567933 грн. (у т.ч. ПДВ - 101281 грн.), нарахування та сплату ПДВ в ціні цих товарів і послуг та підтверджують відображені позивачем у податковому обліку показники валових витрат у загальному розмірі 466652 грн. і податкового кредиту з ПДВ у загальному розмірі 101281 грн. Перевіркою не встановлено відсутність документів бухгалтерського і податкового обліку, необхідних для підтвердження витрат і ПДВ по операціям з ТОВ "Дормашавто" та ТОВ "ТПК "Техномашпостач", обов'язок ведення і зберігання яких покладено на позивача. Також перевіркою не встановлено порушень в оформленні наданих фінансово-господарських документів вимогам чинного законодавства, а в ході розгляду справи таких не виявлено. Водночас господарські договори недійсними (фіктивними) в судовому порядку не виз-навалися, зміст господарських зобов'язань з виконання робіт (надання послуг) та поставки товарів не суперечить вимогам чинного законодавства, а складені на його виконання фінансово-господарські документи містять необхідні дані, що підтверджують факти госпо-дарських операцій, не містять розбіжностей та відповідають вимогам ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". В свою чергу податкові накладні відповідають вимогам п. 7.2 ст. 7 Закону №168/97 та п. 201.1 ст. 201 ПК. Визнання відповідачем недійсними і нікчемними правочинів позивача з ТОВ "Дор-машавто" та ТОВ "ТПК "Техномашпостач" зроблено в порушення п. 83.1 ст. 83 ПК без належних і достатніх матеріалів, які достовірно підтверджували відповідні юридичні факти і могли бути підставою для висновків про недійсність або нікчемність правочину, а також не відповідають вимогам ст.ст. 204, 215, 216, 228, 234 ЦК і ст.ст. 207, 208 ГК. В акті не зазначено і до суду не надано відповідних судових рішень про визнання договорів недійсними (фіктивними).

З огляду на викладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 13.03.2014 року, та не можуть бути підс тавами для її скасування. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "13" березня 2014 року - без змін. Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "13" березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС України та може бути оскаржена в двадцятиденний термін шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Шостак

Судді І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

.

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С