Справа № 761/16812/14-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
25 березня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої судді: Старової Н.Е.,
суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,
при секретарі: Молодець К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Київський міський військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови КМ України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ» з 01.01.2014 року; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2014 року, включивши в суму грошового забезпечення для обчислення пенсії суми виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди згідно вказаної постанови та виплатити заборгованість (з урахуванням уточнень).
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2014 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати вищевказану постанову і винести нову, якою задовольнити позовні вимоги.
Апелянт в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.
Представник відповідача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явились до судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ з 01.01.2014 року. При розрахунку розміру пенсії в грошове забезпечення для обчислення пенсії відповідачем включено: посадовий оклад, оклад за військовим званням полковник, надбавка за вислугу років, виконання особливо важливих завдань, служба в умовах режимних обмежень, премія, додаткові види грошового забезпечення. Але не включено щомісячну додаткову грошову винагороду відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ»
09.04.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 року №889.
Як вбачається з довідки №305/834 від 10.12.2013 року позивач отримував щомісячну додаткову грошову винагороду.
Відповідно до ч.3 ст.63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Розміри щомісячної додаткової грошової винагороди встановлені п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», з урахуванням внесених змін.
Пунктом 7 Постанови КМ України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу внутрішніх справ та членам їхніх сімей» передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів, передбачених даним положенням. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
За змістом пп.2.2 п.2 цієї Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України №595 від 15.11.2010 року, виплата винагороди військовослужбовцям (крім зазначених у пп.2.1 цього пункту) здійснюється в таких розмірах на місяць: з 01 квітня 2013 року - до 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року - до 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.
Пунктом 10 Інструкції командирам (начальникам) військової частини (установи, організації) надано право зменшувати розміри винагороди.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою КМ України від 22.09.2010 року №889 та Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки її виплата дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника), а розмір не є фіксованим.
Відтак, додаткова грошова винагорода не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям, оскільки мала тимчасовий характер, а її виплата передбачена за наявності визначених законом підстав.
Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги довідку №305/834 від 10.12.2013 року оскільки вони видана не за 24 місяці як передбачено законом, та не містить переліку окремих видів грошового забезпечення та їх розмірів.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача та відсутності підстав для задоволення позову.
Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 05.11.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.
За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2014 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.