Справа № 821/3486/14
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/3486/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2014 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1.) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 09 квітня 2013 року № , від 17 квітня 2013 року № та від 07 серпня 2013 № .

В обґрунтування позову зазначалось, що 14 березня 2013 року посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Гулівер» за жовтень 2011 року та з ТОВ «Херсонбудпром» за травень 2012 року. За результатами перевірки складено акт від 14 березня 2013 року за № 1662/17-2/НОМЕР_4, в якому зазначено про порушення позивачем ст. ст. 203, 215 та 216 ЦК України, пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на суму 24433 грн. 56 коп.. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 квітня 2013 року № , яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 24433 грн. 56 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 6108 грн. 39 коп.. У період з 12 по 18 березня 2013 року посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Екслібрис» за березень 2012 року. За результатами перевірки складено акт від 25 березня 2013 року за № 1826/17-2/НОМЕР_4, в якому зазначено про порушення позивачем ст. ст. 203, 215 та 216 ЦК України, пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на суму 24502 грн. 55 коп.. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2013 року № , яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 24502 грн. 55 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 6125 грн. 64 коп.. Крім того, у період з 18 по 25 червня 2013 року посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Комерційна група «Інтеграл» за серпень 2012 року. За результатами перевірки складено акт від 03 липня 2013 року за № 3095/17.2/НОМЕР_4, в якому зазначено про порушення позивачем пп. 14.1.27, п. 14.1 ст. 14, п. 177.2 ст. 177 ПК України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 3006 грн. 97 коп.. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2013 року № , яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 3006 грн. 97 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 751 грн. 74 коп.. На думку позивача, висновки актів перевірок не відповідають вимогам Податкового кодексу України, а тому прийняті відповідачем на його підставі податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2014 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області від 09 квітня 2013 року № , від 17 квітня 2013 року № та від 07 серпня 2013 № .

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області в апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На думку апелянта, за результатами проведених контролюючим органом перевірок позивача встановлено відсутність у ФОП ОСОБА_1 об'єктів, що підпадають під визначення статей 185 та 186 ПК України, а тому відповідачем правильно визначено позивачу зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 14 березня 2013 року посадовою особою ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Гулівер» за жовтень 2011 року та з ТОВ «Херсонбудпром» за травень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 14 березня 2013 року за № 1662/17-2/НОМЕР_4, в якому зазначено про порушення позивачем статей 203, 215 та ст. 216 ЦК України, пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на суму 24433 грн. 56 коп..

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 квітня 2013 року № , яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 24433 грн. 56 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 6108 грн. 39 коп..

У період з 12 по 18 березня 2013 року посадовою особою ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Екслібрис» за березень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 25 березня 2013 року за № 1826/17-2/НОМЕР_4, в якому зазначено про порушення позивачем ст. ст. 203, 215 та 216 ЦК України, пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на суму 24502 грн. 55 коп..

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2013 року № , яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 24502 грн. 55 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 6125 грн. 64 коп..

Крім того, у період з 18 по 25 червня 2013 року посадовою особою ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Комерційна група «Інтеграл» за серпень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 03 липня 2013 року за № 3095/17.2/НОМЕР_4, в якому зазначено про порушення позивачем пп. 14.1.27, п. 14.1 ст. 14, п. 177.2 ст. 177 ПК України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 3006 грн. 97 коп..

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2013 року № , яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 3006 грн. 97 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 751 грн. 74 коп..

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що контролюючим органом не доведено проведення позивачем фіктивних господарських операцій з ТОВ «Екслібрис», ТОВ «Херсонбудпром», ТОВ « Гулівер» та ТОВ «Комерційна група «Інтеграл» протягом перевірених періодів, при цьому наявні належним чином оформлені первинні документи по операціям з цими контрагентами, а тому висновок відповідача про завищення позивачем податкового кредиту та про неправомірне формування витрат за такими операціями не може вважатися законним та обґрунтованим.

Так, відповідно до п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 названої статті Кодексу об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

На підставі пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктами 177.3 та 177.4 ст. 177 ПК України встановлено, що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Кодексу, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України (у вказаній вище редакції) визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як встановлено матеріалами справи, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами.

Позивачем (Покупець) укладено з ТОВ «Гулівер» (Постачальник) договір постачання від 25 вересня 2011 року за № 48, відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець - прийняти та оплатити Продукцію (м'ясо та м'ясні продукти), за ціною та в кількості згідно накладних. Транспортування продукції може здійснюватися як Постачальником, так і Покупцем за домовленістю сторін. Оплата здійснюється прямим банківським переказом на рахунок Постачальника або у іншій формі за домовленістю сторін. Термін дії договору до 31 грудня 2011 року (а. с. 59).

Також, позивачем (Покупець) укладено з ТОВ «Херсонбудпром» (Постачальник) договір постачання від 27 квітня 2012 року за № 27, предметом якого є придбання Покупцем у Постачальника Продукції (м'яса та м'ясних продуктів), за ціною та в кількості згідно накладних. Транспортування продукції може здійснюватися як Постачальником, так і Покупцем за домовленістю сторін. Оплата здійснюється шляхом внесення грошових коштів у касу Постачальника, або у іншій формі за домовленістю сторін. Термін дії договору до 30 грудня 2012 року (а. с. 65).

В акті перевірки ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС від 14 березня 2013 року № 1662/17-2/НОМЕР_4 зроблено висновок, що позивачем занижено суму податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю внаслідок віднесення до складу витрат вартості товарів, придбаних у постачальників ТОВ «Гулівер» та ТОВ «Херсонбудпром», оскільки встановлено розбіжності між задекларованими позивачем за вказаними господарськими операціями сумами та сумами податкових зобов'язань підприємств-контрагентів.

Крім того, Позивачем (Покупець) укладено з ТОВ «Екслібрис» (Постачальник) договір постачання від 05 січня 2012 року за № 24, предметом якого є придбання Покупцем у Постачальника Продукції (м'ясо та м'ясні продукти), за ціною та в кількості згідно накладних. Транспортування продукції може здійснюватися як Постачальником, так і Покупцем за домовленістю сторін. Оплата здійснюється шляхом внесення грошових коштів у касу Постачальника, або у іншій формі за домовленістю сторін. Договір діє протягом одного року з моменту його підписання (а. с. 23).

В акті перевірки ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС від 25 березня 2013 року № 1826/17-2/НОМЕР_4 зроблено висновок, що позивачем занижено суму податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю внаслідок віднесення до складу витрат вартості товарів, придбаних у ТОВ «Екслібрис», оскільки встановлено розбіжності між задекларованими позивачем за вказаними господарськими операціями сумами та сумами податкових зобов'язань підприємства-контрагента.

Матеріалами справи також встановлено, що Позивачем (Покупець) укладено з ТОВ «Комерційна група «Інтеграл» (Постачальник) договір постачання від 30 липня 2012 року за № 3007/12, предметом якого є придбання Продукції (м'ясо та м'ясні продукти, овочі, кавуни, дині), за ціною та в кількості згідно накладних. Транспортування продукції може здійснюватися як Постачальником, так і Покупцем за домовленістю сторін. Оплата здійснюється шляхом внесення грошових коштів у касу Постачальника, або у іншій формі за домовленістю сторін. Термін дії договору до 30 грудня 2012 року (а. с. 81).

В акті перевірки ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС від 03 липня 2013 року № 3095/17.2/НОМЕР_4 зроблено висновок, що позивачем занижено суму податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю внаслідок віднесення до складу витрат вартості товарів, придбаних у ТОВ «Комерційна група «Інтеграл», оскільки встановлено розбіжності між задекларованими позивачем за вказаними господарськими операціями сумами та сумами податкових зобов'язань підприємства-контрагента.

Проте, всупереч висновкам контролюючого органу, витрати по вказаним вище угодам, укладеним ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Гулівер», ТОВ «Херсонбудпром», ТОВ «Екслібрис» та ТОВ «Комерційна група «Інтеграл», безпосередньо пов'язані з основною господарською діяльністю позивача та підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 названого Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати за названими вище угодами з ТОВ «Гулівер», ТОВ «Херсонбудпром», ТОВ «Екслібрис» та ТОВ «Комерційна група «Інтеграл» включено позивачем до складу валових витрат на підставі первинних документів - договорів постачання, видаткових та податкових накладних, товарно-транспортних накладних, подорожних листів, квитанцій до прибуткового касового ордеру (а. с. 23-44, 59-73, 81-88), оформлених відповідно до наведених вимог чинного законодавства України, що не спростовується висновками акта перевірки. Позивач має відповідні складські приміщення та автомобілі для належного зберігання придбаної продукції та її транспортування (а. с. 123-127).

При цьому контролюючим органом не доведено фактів безтоварності операцій за спірними угодами та обізнаності позивача щодо можливого порушення податкового законодавства його контрагентами.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов'язаний, зокрема, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Зі змісту наведених положень Податкового кодексу України вбачається, що обов'язок щодо звітування перед контролюючими органами та сплати податкового зобов'язання покладено на платників податків, якими в даному випадку є ТОВ «Гулівер», ТОВ «Херсонбудпром», ТОВ «Екслібрис» та ТОВ «Комерційна група «Інтеграл». При цьому можливе невиконання такими контрагентами своїх зобов'язань по сплаті податку до бюджету є підставою для відповідальності та тягне негативні наслідки саме щодо цих осіб. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку (ФОП ОСОБА_1.) права на віднесення сум витрат до складу валових, якщо останній виконав весь перелік умов щодо підтвердження розміру витрат та їх пов'язаності з власною господарською діяльністю.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що на час здійснення спірних господарських операцій постачальники товару (ТОВ «Гулівер», ТОВ «Херсонбудпром», ТОВ «Екслібрис» та ТОВ «Комерційна група «Інтеграл») були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість. За таких обставин покупець (позивач) не може нести відповідальність ні за несплату податків постачальниками, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» установлено таке. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Із врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про правомірність включення до складу витрат позивача витрат за названими вище договорами постачання продуктів з ТОВ «Гулівер», ТОВ «Херсонбудпром», ТОВ «Екслібрис» та ТОВ «Комерційна група «Інтеграл» є правильним.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання контролюючого органу в актах перевірок на фіктивність укладених позивачем з названими вище підприємствами-контрагентами договорів з огляду на наступне.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину.

Загальні вимоги чинності правочину, у разі порушення яких настають правові наслідки, передбачені параграфом 2 глави 16 Кодексу, встановлені статтею 203 названого Кодексу.

Відповідно до приписів статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі статтею 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

На підставі частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на приписи наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Оскільки визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю за основними платежами є необґрунтованим, то і застосування податковим органом штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ст. 123 Податкового кодексу України, є неправомірним.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 09 квітня 2013 року № , від 17 квітня 2013 року № та від 07 серпня 2013 № є правильним.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: