Справа № 334/817/15-а
Суддя: Лисенко Л. І.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.02.2015
Справа № 334/817/15-а
Провадження № 2-а/334/57/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року Ленінський райсуд м. Запоріжжя у складі головуючого - Лисенко Л.І., при секретарі - Піка А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дії протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя з вимогою про визнання незаконними дії УПФУ щодо відмови в перерахунку їй пенсії за віком, відповідно Закону України «Про державну службу», вказавши у позові, що вона одержує державну пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу» з 30.01.2012 року.

У грудні 2014 року позивач дізналась, що при призначенні пенсії державного службовця в 2012 року відповідачем не включені у суму заробітної плати матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, інші виплати , з яких нараховані та сплачені страхові внески.

На момент призначення пенсії в 2012 році відповідачу була надана довідка №37 від 21.02.2012 року в якій були включені вищезазначені виплати на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із довідкою СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжя від 24.01.2012р. №7/Г при призначенні пенсії була врахована надбавка за вислуга років у розмірі 25 % до посадового окладу та надбавки за ранг в залежності від стажу державної служби 16 років в розмірі 384,50 грн. Станом на 24.01.2012р. винагорода за вислугу років, яка виплачується посадовим особам органів ДПС відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. №1013, за стаж податкової служби (від 15 до 20 років) склала 30%, а саме 461,40 грн., що підтверджується довідкою СДПІ з ОВП МГУ Міндоходів № 1/Г/28-04-05-040 від 13.01.2015р., згідно якої винагороди за вислугу років (30%) є складовою заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При призначенні їй пенсії за віком відповідно Закону України «Про державну службу», УПФУ не врахувало суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов»язкове пенсійне страхування , а також винагороду за вислугу років у сумі 30% .

З заявою до відповідача про перерахунок пенсії позивачка звернулася 20.01.2015р, однак, отримала лист № 15/С-1 від 28.01.015 року, в якому відповідач повідомив, що під час призначення пенсії, виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не входять до складу заробітної плати державного службовця, з якої проводиться нарахування пенсії, посилаючись на ст. 33 Закону України «Про державну службу», та відмовив в перерахунку.

Позивачка вважає дії відповідача незаконними і просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про відмову в перерахунку (донарахуванні) їй пенсії з урахуванням сум різниці між винагородою за вислугу років за стаж податкової служби та надбавкою за вислугу років за стаж державної служби, матеріальної допомоги на здоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки. Просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя: провести їй з 30.01.2012 року перерахунок (донарахування) пенсії та у подальшому сплачувати пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення їй пенсії , а саме в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати;- виплатити різницю між фактично виплаченою пенсією та перерахованою , починаючи з 30.01.2012 року.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача, в письмових запереченнях та в поясненнях, наданих в ході судового слідства, проти позову заперечує, вважаючи доводи позивачки безпідставними, а дії УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя, щодо відмови позивачці в перерахунку її пенсії за віком, законними. Просить суд відмовити позивачці в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно вимог ст.2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 що позивач працювала у СДПІ по роботі в з великими платниками податків у м. Запоріжжі на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора сектору податкового контролю юридичних осіб відділу податкового супроводження підприємств торгівлі та харчової галузі. Перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком як державний службовець з 30.01.2012 року.

Згідно довідки СДПІ по роботі з ВПП ум. Запоріжжі №7/г від 24.01.2012 року ( а.с.10) заробітна плата ОСОБА_1 станом на 24.01.2012 року складалась з посадового окладу - 1438 грн., надбавки за ранг 100 грн., надбавки за вислугу років (25%) 384,50 грн. , і саме з такого розміру заробітної плати їй було призначено пенсію.

В грудні 2014 року позивачці стало відомо, що при призначенні пенсії безпідставно не було враховано різницю між надбавкою за вислугу років за стаж державної служби та винагородою за вислугу років посадової особи органів державної податкової служби, у зв'язку з тим, що такий вид виплати як винагорода за вислугу років не передбачений ст. 33 Закону України « Про державну службу» як складова заробітної плати державного службовця, з якої проводиться нарахування пенсії.

13.01.2015 року СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі позивачці видано довідку №1-г/28-04-05-040, згідно якої на момент звільнення з податкової інспекції 24.01.2012 року їй була встановлена надбавка за вислугу років в розмірі 30 %, і розмір заробітної плати становив 1999,40 грн. ( а.с 7)., а також довідку 2-1/Г/28-04-05-060 (а.с.8-11).

На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому, надано довідку про розмір інших виплат, які враховуються при обчисленні пенсії відповідно до надбавки Закону України «Про державну службу», та з яких сплачено страхові внески.

Таким чином, судом установлено, що позивачка під час несення державної служби в ДПІ отримувала надбавку за вислугу років у розмірі 30%.

20.01.2015 року позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу.

Листом відповідача № 15/С-1 від 28.01.2015 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, оскільки відповідно до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсій» визначено розмір заробітку для обчислення пенсій державним службовцям при призначенні та у разі проведення перерахунку пенсії зазначеній категорії осіб. Зазначеною постановою передбачено включення при призначенні пенсії надбавки за вислугу років, винагорода за вислугу років як складова заробітку для обчислення пенсії державним службовцям цією постановою не передбачена.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу»( в редакції на 2012 р) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 11 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.2 ст.33 вищевказаного Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 Закону надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Частиною 6 статті 33 Закону передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно ст.37-1 Закону «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, з наведеного вбачається, що винагорода за вислугу років, встановлена посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, передбаченого органам державної податкової служби в Державному бюджеті України, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця.

Відповідно до ст..7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на заагальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 264-VI єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. І тому, з сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань провадилися відрахування до УПФУ.

Правова позиція Верховного Суду України та Вищого Адміністративного Суду України, яка відповідно до ст.244 КАС України є обов'язковою для застосування в судовій практиці і є такою, що за змістом вищенаведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток /дохід/ застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Тому, вимоги позивачки щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням суми винагороди за вислугу років у розмірі 30 % посадового окладу є обґрунтованими, так як перерахунок пенсії колишньому працівнику податкової інспекції, повинен проводитися із урахуванням її стажу відповідно до Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013.Вимоги про здійснення перерахунку з урахуванням сум матеріальної допомоги на здоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст.35, ч.2 ст.38, ч.3 ст.42, ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами поданим ним після 15 числа.

Позовну заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, та визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Ленінськом у районі м. Запоріжжя у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої нею заяви від 20.01.2015 року, тому перерахунок пенсії має бути здійснений з першого числа наступного місяця, тобто з 01.02.2015 року, з урахуванням фактично отриманих сум.

Оскільки згідно до ЗУ "Державну службу" в редакції , яка діяла на час призначення пенсії - пенсія нараховулася у розмірі 80% заробітної плати, прерахунок необхідно зробити у тому ж розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КАС Українипостанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Щодо решти заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою лише 3.02.2015 року, а позовні вимоги заявлені нею з 30.01.2012 року, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов за період з 30.01.2012 року по 1.02.2015 року, включно, слід залишити без розгляду у зв'язку із пропуском без поважних причин строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 33,37,37-1 Закону України «Про державну службу», Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.2, 7, 8, 9, 23, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання провести перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої нею заяви від 20.01.15 року .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю у розмірі 80% суми заробітної плати з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 30 % від посадового окладу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки згідно довідки СДПІ з ОВП МГУ Міндоходів № 1/Г/28-04-05-040 від 13.01.2015р. та №5-1 №2-1/Г/28-04-05-060 від 13.01.2015р. з 01.02.2015 року за відрахуванням фактично отриманих сум.

В інший частині позов залишити без задоволення.

Згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанову суду і частині стягнення грошового утримання за один місяць допустити до негайного виконання.

На постанову суду протягом 10 днів може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Л.І. Лисенко