Справа № 1317/1141/12 (2а/1317/39/12)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015р. К/800/29430/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року у справі №1317/1141/2012

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області

про зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області про зобов'язання вчинити певні дії.

З урахуванням доповнень до позову просив суд визнати його право на пенсію на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити пенсію з дати звернення до суду. Зазначив, що відповідачем відмовлено у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність первинних документів, які б підтвердили його роботу на посаді тракториста машиніста за період з 1975 року по 1977 рік, з 1979 року по 1982 рік та з 1985 року по 1998 рік.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 1 листопада 2012 року позов задоволено частково.

Визнано право ОСОБА_4 на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 1 жовтня 2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково.

Зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 1 жовтня 2012 року. Провадження в частині позовних вимог про визнання права на пенсію на пільгових умовах закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення ними 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 62 вказаного Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Судами попередніх інстанцій на підставі відомостей із трудової книжки, акту зустрічної перевірки від 9 квітня 2012 року, довідок щодо кількості відпрацьованих трудоднів та копій наказів про преміювання встановлено, що позивач працював у колгоспі імені 1-го Травня (перейменовано на спілку селян «Стир». У 1997 році реорганізовано в сільське господарство ТзОВ «Стир»).

З 1 червня 1973 року позивач працював причетником. 1 січня 1975 року ОСОБА_4 переведено на роботу тракториста, з 1 червня 1975 року по 28 квітня 1977 року проходив військову службу в лавах Радянської армії, з 12 квітня 1977 року прийнятий на роботу тракториста де працював до 15 червня 1998 року.

Отже загальний трудовий стаж позивача складає 25 років і 5 днів, з яких 23 роки 5 місяців і 3 дні стаж роботи на посаді тракториста.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що в період з 1973 року і до звільнення ОСОБА_4 працював в колгосп імені 1-го Травня (спілка селян «Стир», сільське господарство ТзОВ «Стир»), з січня 1975 року - трактористом, був оформлений в установленому законом порядку, мав відповідне посвідчення, постійно був зайнятий на тракторі протягом повного сезону сільськогосподарських робіт. Працював позивач повний робочий день і завжди виконував норми виробітку, мав подяки.

Відповідач вказує, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не ґрунтується на матеріалах справи та нормах матеріального права, оскільки судом не враховано порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника та порядку оскарження такого рішення.

Враховуючи відомості встановлені судами попередніх інстанцій та положення статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», доводи викладені Управлінням Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області є безпідставними.

Крім того, із досліджених судами довідок щодо кількості відпрацьованих трудоднів вбачається, що позивач за час роботи понаднормово виконував встановлений мінімум трудоднів.

За таких обставин та відповідно до зазначених нормативно-правових актів, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.