Справа № 2а-1234/2027/10
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015р. м. Київ К/800/29166/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки, виплата якої встановлена ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 09 червня 2010 року позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до розміру, встановленого ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та здійснити дії щодо виплати донарахованих сум. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року вказану постанову суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з відповідача судового збору. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і ухвалити нове рішення.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід ІІІ групи.

Частиною 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії інвалідам ІІІ групи виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Судами встановлено, що позивачу виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік здійснено у січні 2009 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 48 Закону № 796-XII викладено у новій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 ці зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Частинами 2 та 3 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Задовольняючи позовні вимоги в частині виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, виходячи із сум мінімальної заробітної плати на момент виплати, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано визнали, що при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону №796-XII і законодавство щодо розмірів мінімальних заробітних плат на відповідний рік, а не постанова Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року №562.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, оскільки він підтверджений встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 09 червня 2010 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман