Справа № 817/3885/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3885/14

11 березня 2015 року 10год. 35хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Никонець Д.А.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот"
доМіжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Рівнеазот» (далі - ПАТ «Рівнеазот») звернулося до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року.

В ході судового розгляду справи, керуючись ст. 52 КАС України, за згодою позивача, суд допустив заміну первинного відповідача - Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників - на Міжрегіональне головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позову зазначив, що законодавець, приймаючи Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків» від 19.12.2013 року №713, який набрав чинності 01.01.2014 року, мав на меті подовжити до 01.01.2015 року пільговий режим оподаткування податком на додану вартість, що був запроваджений для окремих груп товарів до 01.01.2014 року. Повідомив, що дію пільгового режиму оподаткування встановлено для операцій із постачання всіх без виключення товарних позицій брухту чорних металів. При цьому вказав, що після 01.01.2014 року постанова Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №15 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №43 від 05.02.2014 року, опублікованою 18.02.2014 року) як правовий акт існувала (офіційно не припиняла своєї дії та не втрачала чинності) в частині визначення Переліку відходів та брухту чорних та кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, звільняються від обкладання податком на додану вартість. Стверджував, що відсутність переліку відходів і брухту чорних і кольорових металів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, в період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року, за умови наявності норми кодексу, що регулює питання звільнення від оподаткування операцій з постачання зазначених товарів, в той самий період, не дає підстав вважати вказані операції такими, що підлягають оподаткуванню. У зв'язку з чим вважає податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року - протиправним і таким, що підлягає скасуванню. З таких підстав, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні надав суду письмові заперечення на позовну заяву (том 2 а.с.2-3), позов не визнав. В обґрунтування заперечень пояснив суду, що за підсумками проведення перевірки позивача встановлено порушення п.11, п.23, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 212800 грн., у т.ч. за січень 2014 року в сумі 210000 грн. та за лютий на суму 2800 грн. Стверджував, що постанова Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року №43 була опублікована 18.02.2014 року, то вона набула чинності саме з цієї дати, а отже до 18.02.2014 року норми постанови Кабінету Міністрів України №15 від 12.01.2011 року, згідно з якою визначений перелік чорних і кольорових металів, який звільнився від обкладання податком на додану вартість, не враховувались з метою застосування пільги, визначеної п.23 Податкового кодексу України. Наголосив, що платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії, а тому у період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів, у т.ч. з їх імпорту оподатковуються в загальному порядку з нарахуванням податку на додану вартість за ставкою 20 %. Вважає податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року правомірним і таким, що не підлягає скасуванню. У зв'язку з наведеним, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.11.1995 року державним реєстратором виконавчого комітету Рівненської міської ради ПАТ «Рівнеазот» зареєстроване юридичною особою, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (том 1 а.с.24). Позивач перебуває на обліку в ДПІ у м. Рівному з 05.02.1997 року за №035/0029.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2014 року посадовою особою податкового органу на підставі наказу №957 від 30.09.2014 року (том 2 а.с.8) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Рівнеазот» з питань правомірності застосування ставок оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів у січні 2014 року та лютому 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки №1133/28-10-40-30/05607824 від 03.10.2014 року (том 1 а.с.9-15).

Позивач не погодився з даним актом та подав до податкового органу письмові заперечення на нього №4394 від 09.10.2014 року (том 1 а.с.17), які листом 18787/10/28-10-40.3-08 від 16.10.2014 року були відповідачем визнані безпідставними, а висновки акту залишні без змін (том 1 а.с.18-19).

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від21.10.2014 року, яким ПАТ «Рівнеазот» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 266000 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 212800 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 53200 грн. (том 1 а.с.16).

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги №7295/6/99-99-10-0115 від 21.11.2014 року податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення (том 1 а.с.22-23).

Не погодившись з результатами адміністративного оскарження ПАТ «Рівнеазот» звернулося до суду з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню № від 21.10.2014 року, суд виходить з наступного.

Матеріали справи свідчать, що вказане податкове повідомлення-рішення базується на висновках податкового органу про заниження ПАТ «Рівнеазот» податку на додану вартість на загальну суму 212800 грн., у т.ч. за січень 2014 року в сумі 210000 грн. та за лютий на суму 2800 грн. та ґрунтується на порушеннях ПАТ «Рівнеазот» п.11, п.23, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Актом перевірки від 03.10.2014 року зафіксовано, що «враховуючи те, що постанову Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року №43 опубліковано 18.02.2014 року, вона набула чинності з 18.02.2014 року. Відповідно до 18.02.2014 року діяла постанова Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 оку №15 «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема імпорту, тимчасово, до 01.01.2014 року, звільняються від обкладання податком на додану вартість», то до зазначеної дати норми цієї постанови не враховувались з метою застосування пільги, встановленої пунктом 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу» (ст.11 акту).

З вказаними висновками податкового органу суд не погоджується з огляду на таке.

Судом встановлено, що 02.01.2014 року між ПАТ «Рівнеазот» (Постачальник) та ТОВ «Інтеграл» (Покупець) укладено договір поставки №02, відповідно до умов якого Постачальник передає Покупцю брухт чорних металів виду 500,501 згідно з ДСТУ 4121-2002 (загальний об'єм 500 т), який знаходиться на складі металобрухту цеху складського господарства і є власністю Постачальника, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору (том 2 а.с.45-46).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов даного договору в січні та лютому 2014 року ПАТ «Рівнеазот» поставило ТОВ «Інтеграл» металобрухт вид 500,501 об'ємом 476,05637 т на загальну суму 1064000 грн., в т.ч. в січні 2014 року - 469,4836 т на суму 1050000 грн. та в лютому 2014 року - 6,57277 т на суму 14000 грн., що підтверджується видатковими накладними, актами приймання металів чорних, податковими накладними (том 1 а.с.42-151).

Оплата за поставлений товар здійснена ТОВ «Інтеграл» в безготівковій формі, про що свідчать копії платіжних доручень, долучених до матеріалів справи за січень-лютий 2014 року (том 1 а.с.152-170).

Виписані за даною господарською операцією податкові накладні включені позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за січень та лютий 2014 року (том 1 а.с.171-200), а вказані суми (1050000 грн. та 14000 грн.) відображені позивачем в рядку 5 «Операції, які звільнені від оподаткування (статті 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу ХХ Кодексу, міжнародні договори (угоди))» податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень та лютий 2014 року відповідно (том 1 а.с.202-211).

Таким чином, судом встановлено, що ПАТ «Рівнеазот» застосовано нульову ставку податку на додану вартість до операцій з постачання відходів та брухту чорних та кольорових металів у період з 03.01.2014 року по 06.02.2014 року.

Відповідно до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення правовідносин), тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Отже, операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від оподаткування ПДВ за наявності їх Переліку, який повинен затверджуватись Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 12.01.2011 року №15 "Про затвердження переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість".

Законом України від 19.12.2013 року №713 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків", між іншим, в абзаці першому пункту 23 цифри та слова "1 січня 2014 року" було змінено цифрами та словами "1 січня 2015 року", а після слів та цифр "(крім брикетів та гранул товарної під категорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00)" доповнено словами та цифрами "а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД".

При цьому, даний пункт, як і раніше, передбачав, що перелік таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, дію пункту 23 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, в частині звільнення операцій з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД, було продовжено до 01.01.2015 року, законом №713, що набрав чинності 01.01.2014 року.

Постанова Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15, якою був затверджений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ, діяла до 01 січня 2014 року.

Поміж тим, постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року №43, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №15, а саме: у назві та пункті 1 постанови цифри і слово "1 січня 2014" замінити цифрами і словом "1 січня 2015".

В силу пункту 5 Указу Президента України від 10.06.1997 року №503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» постанова Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року №43 набула чинності 18.02.2014 року.

Відповідно до ст.8 Конституції України в країні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Принцип верховенства права означає, що закон має вищу юридичну силу стосовно всіх інших нормативно-правових актів, які повинні відповідати закону. У зв'язку з цим інші нормативні акти називають підзаконними актами, якими є, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України.

Враховуючи викладене, норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж норми постанов Кабінету Міністрів України, які розвивають чи деталізують окремі положення Податкового кодексу України.

Відсутність норм, які у період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року визначали перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість (постанови Кабінету Міністрів України), ніяким чином не може впливати на дію норм Податкового кодексу України, як кодифікованого нормативно-правового акта, та нівелювати право платника податків на відповідне відображення показників у податкових деклараціях за цей період.

Суд зазначає, що у даному випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону немає, натомість має місце повна відсутність норм підзаконного акта, що регулює питання визначення переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, у період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року.

Суд зазначає, що така ситуація є неприпустимою з боку органів державної влади, оскільки право платника податків, визначене у пункті 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, у будь-якому випадку повинно бути реалізовано, а відсутність норм підзаконного акта, який визначає сам перелік товару, не може обмежувати чи взагалі виключати таке право.

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що відсутність переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, в період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 р. за умови наявності норми Податкового кодексу України, що регулює питання звільнення від оподаткування операцій з постачання зазначених товарів в той самий період, не дає підстав вважати вказані операції такими, що підлягають оподаткуванню.

Правову позицію ідентичного змісту займає і Державна фіскальна служба України у листі від 04.08.2014 року №1134/7/99-99-10-04-02-17 «Щодо практичного застосування положень абзацу першого п.23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України».

Водночас, суд звертає увагу, що в силу вимог п.53.1 ст.53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Згідно з п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Оскільки Державна фіскальна служба України до видання листа від 04.08.2014 року №1134/7/99-99-10-04-02-17 та після нього висловлювала іншу правову позицію (листи від 30.07.2014 року №626/6/99-99-19-03-02-15 та від 31.10.2014 року №5954/6/99-99-19-03-02-15), то виникають підстави для неоднозначного (множинного) трактування прав та обов'язків платників податків.

Аналогічна позиція стосовно можливості застосування зазначеного принципу презумпції правомірності рішень платника податку в аналогічних випадках (наявність різних за суттю роз'яснень податкового органу з одних і тих самих питань), викладена у постанові Верховного Суду України від 28.10.2014 року по справі № 21-320а14.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством, а тому воно є протиправним.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року не відповідає вказаним критеріям правомірності, таким, що прийняте без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників форми "Р" від 21.10.2014 року №.

Присудити на користь позивача Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.