Справа № 2а-1033/11
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1033/11 Головуючий у 1-й інстанції: Красюк Г.П. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області на постанову Шполянського районного суду Черкаської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України, в якому просила зобов'язати здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 07.02.2011 року позов задоволено, та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 28.07.2010 року по 07.02.2011 року.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Справа розглянута відповідно до вимог ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право отримання підвищення до пенсії у розмірі, встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни у розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ст.6 вказаного Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зазначена редакція ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» чинна після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 змін, внесених пп.1 п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Проте, відповідач всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачував позивачу щомісячне підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено Законом.

Колегія суддів вважає дії відповідача щодо виплати позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі, меншому ніж той, що встановлений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними, а висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог - законним і обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу, та є пріоритетним у застосуванні.

Крім того, будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, у зв'язку з чим відсутні підстави не застосовувати для розрахунку підвищення пенсії як дитині війни розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 07.02.2011 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.