Справа № 2а-2556/09/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2009-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-2556/09/0870

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, 65-в

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2009 р.

Справа № 2а-

2556/09/0870

11 год. 20 хв.

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуша С.М.

при секретарі Святенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом:

Державного підприємства «Підприємство Софіївської виправної колонії Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькі області (№55)»

до:

Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області

про:

визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством «Підприємство Софіївської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області (№55)»подано адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізькій області про визнання недійсним рішення та його скасування обґрунтовуючи позов тим, що Управлінням Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізькій області 31.03.2009 р. прийнято рішення № 162 про застосування фінансових санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, яке на думку позивача не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в рішенні допущено помилку в назві підприємства, штраф та пеня нараховані без проведення перевірки, а за даними облікової картки, та в порушення вимог «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», рішення винесено стосовно недоїмки за період з 20.03.2006 р. по 06.03.2007 р., при тому, що на час винесення рішення підприємство мало недоїмку по страховим внескам, і штраф та пеня повинні бути застосовані на всю недоїмки після її фактичної сплати, у зв’язку з чим просить визнати недійсним оскаржуване рішення.

Від відповідача надійшли заперечення проти позову, у яких відповідач вважає рішення законним та обґрунтованим, просить у задоволенні позову відмовити.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з’явились, кожен з них подав заяву про розгляд справи у їх відсутності в порядку письмового провадження, у зв’язку з чим справа розглянута в прядку письмового провадження.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»(надалі Закону), Державне підприємство «Підприємство Софіївської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області (№55)»є страхувальником –платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

31.03.2009 р. Управлінням Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області прийнято рішення № 162 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, відповідно до якого до Державного підприємства «Підприємство Софіївської виправної колонії Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькі області (№55)»застосовані фінансові санкції у виді штрафу в розмірі 4567 грн. 58 коп. (50 відсотків від кількості днів затримки) та нарахована пеня в розмірі 3081 грн. 02 коп. (0,1 відсотка від кількості днів затримки) за період з 20.03.2006 р. по 06.03.2007 р.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку фінансової санкції та пені, страхові внески за лютий 2006 року сплачувались –24.01.2007 р. в сумі 165 грн. 97 коп., 01.02.2007 р. в сумі 1350 грн. 39 коп., 13.02.2007 р. в сумі 3562 грн. 30 коп., та остання сплата відбулась 06.03.2007 р. в сумі 4092 грн. 58 коп.

Відповідно до ст. 20 п. 6 Закону, страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

При цьому, згідно зі ст. 20 п. 6 ч. 2 Закону, базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно зі ст. 106 п. 2 ч. 2 Закону, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі —недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ст. 106 п. 2 п. 9 Закону, виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) такі фінансові санкції: 50 відстоків від своєчасно несаплачених сум страхорвих внесків у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своечасно не сплачених (неперазованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована на кожний день прострочення платежу.

Порядок обчислення і сплати струхувальниками страхових внесків до Пенсійного фонду України визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (надалі Інструкція), затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р., зреєсрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 648663.

Відповідно до п. 9.3.2 Інструкції, розрахунок фінансової санкції у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, здійснюється на підставі даних карки особового рахунку платника.

Згідно з п. 9.3.2 Інструкції, у разі коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: при затримці їх сплати понад 90 календарних днів —50 відсотків зазначених сум. Рішення про застосування штрафів, зазначених у цьому підпункті, складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) страхових внесків: при затримці сплати страхових внесків, що є більшою 90 календарних днів, рішення виноситься у розмірі п’ятдесяти відсотків від суми фактично сплаченої (погашеної) недоїмки. Рішення приймається одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми недоїмки незалежно від кількості випадків сплати за цей період.

Посилання позивача про те, що на час прийняття рішення 31.03.2009 р. підприємство мало недоїмку зі страхових внесків, і тому фінансові санкції повинні були застосовані після сплати всієї суми заборгованості, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 106 п. 2 ч. 2 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», заборгованість зі сплати страхових внесків за лютий 2006 року вважається простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою ) і стягуюєься з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій, які розраховуються відповідно до порядку, визначеному п. 9.3.2 Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р., яким встановлено, що рішення приймається одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми недоїмки незалежно від кількості випадків сплати за цей період –тобто стосовно суми недоїмки за базовий звітний період, яким в данному випадку є лютий 2006 року.

Також суд вважає необґрунтованими посилання позивача про те, що рішення винесено стосовно іншого підприємства, оскільки в рішенні допущено помилку назві позивача.

Як вбачається із рішення, в рішенні вірно зазначено код ЄДРПОУ позивача, його адресу, вказано що рішення прийнято відносно Державного підприємства «Підприємство Софіївської виправної колонії (№55) УДДУ в Запорізькій області, і як зазначено в статуті позивача, його скороченим найменуванням є ДП «Підприємство Софіївської виправної колонії (№55), тому суд приходить до висновку, що рішення прийнято саме відносно позивача.

За вказаних обставин, враховуючи в діях Управління Пенсійного фонду України в Вільнському районі Запорізької області, яке діяло в межах свої повноважень, та у спосіб передбачений законом, при прийняті рішення відсутності порушення закону, прийняте рішення є законним, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова , якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а у разі складання постанови в повному обсязі –з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову виготовлено у повному обсязі 22 червня 2009 року.

Суддя С.М. Каракуша