Справа № 2а/0470/10925/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Київ К/800/63394/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013р. у справі № 2а/0470/10925/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» до Дніпропетровської митниці, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Дніпропетровської митниці з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці Державної митної служби України (далі - Дніпропетровська митниця) про коригування митної вартості товару № 110010000/2012/600905/1 від 29.08.2012р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 110010000/2/01248;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про повернення позивачу надмірно сплаченої суми у розмірі 18 366,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості та необґрунтованим витребуванням у позивача додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2012р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013р., позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару № 110010000/2012/600905/1 від 29.08.2012р. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 110010000/2/01248. В решті позовних вимог відмовлено.

На постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013р. надійшла касаційна скарга Дніпропетровської митниці, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш», згідно контракту № 27/ДВМ від 27.02.2012р. імпортувало на митну територію України товар: комплектуючі вироби з чорних металів, штамповані, без подальшого оброблення, для зборки поглинаючих апаратів ПМКП-110, які служать для захисту від подовжніх навантажень шляхом поглинання енергії удару при зачепленні вантажних залізничних вагонів за кодом ; вироби з чорних металів, гвинти з головками, з внутрішнім шестигранником, з розміром стержня більш як 6 мм за кодом .

З метою здійснення митного оформлення товару позивачем до Дніпропетровської митниці була подана вантажна митна декларація № 110010000/2012/007234 від 28.08.2012р. До зазначеної декларації позивачем було додано: облікову картку суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності № 11001/1/12/100804 від 25.06.2012 р.; накладну СМR № 0429011 від 23.08.2012 р.; повідомлення про намір увезення (ПНУ) № 110000000/2012/911342 від 23.08.2012 р.; уніфіковану митну квитанцію МД-1 № 80502Д№0010793 від 26.08.2012 р.; калькуляцію № 37 від 23.08.2012 р.; рахунок-фактуру (інвойс) № 0822/1 від 22.08.2012 р.; пакувальний лист № 1 від 22.08.2012 р.; інвойс на перевезення № 40 від 22.08.2012 р.; зовнішньоекономічний контракт № 227/ДМВ від 27.02.2012 р. та додаткову угоду № 1 від 26.06.2012 р.; протокол розбіжностей б/н від 27.02.2012 р.; специфікацію № 2 від 12.05.2012 р.; договір про перевезення № 772 від 21.04.2011 р.; сертифікат про походження товару СТ-1 RUUA ; довідку банка № 224 від 21.08.2012 р.; паспорт якості № 154 від 20.08.2012 р.; сертифікат якості б/н від 20.08.2012 р.; платіжне доручення від 21.08.2012 р.; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна СДПІ м. Дніпропетровська від 19.07.2012 р.; копію вантажної митної декларації іноземної країни № 10408012/230812/0002018 від 23.08.2012р.

За результатами розгляду вантажної митної декларації № 110010000/2012/007234 від 28.08.2012р. Дніпропетровською митницею була винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 110010000/2/01248 від 29.08.2012 р.

29.08.2012 р. Дніпропетровською митницею винесене рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2012/600905/1. Відповідно до вказаного рішення митна вартість імпортованих товарів не визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. При митному контролю співставлення виявлена розбіжність - заявлена митна вартість, згідно наданих документів, нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за ВМД. Декларанту запропоновано надати додаткові документи. Декларант від надання документів відмовився. У митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2 а) та 2 б). При визначенні митної вартості неможливо було застосувати методи 2 а) та 2 б). Методи на основі віднімання та додавання вартості неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. Застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-ґ - резервний метод.

Не погодившись з вищевказаними рішенням та карткою відмови Дніпропетровської митниці, ПАТ «Дніпровагонмаш» звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Отже, предметом даного спору є правомірність визначення митної вартості товару.

Задовольняючи позов в частині скасування рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № 110010000/2012/600905/1 від 29.08.2012р., суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності рішення органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів як такого, що прийнято за наявності факту надання декларантом органу доходів і зборів достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відмовляючи позивачу в митному оформленні товару за 1 методом, митний орган послався на наявність сумніву в правильному визначенні заявленої митної вартості та на неподання позивачем всіх додатково витребуваних документів, при цьому відповідачем був застосований метод 2-ґ визначення митної вартості товару.

Однак, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Крім того, доводи відповідача щодо неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору через те, що виробником товару є Автомобільний завод АО «ГАЗ», а відправником - «ТОВ «Приволжський центр експортних поставок» і при цьому позивачем не наданий договір з третіми особами, пов'язаний із договором поставки, обґрунтовано не взялися судами до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що товар був придбаний позивачем не у виробника, а у відправника товару - «ТОВ «Приволжський центр експортних поставок» без участі третіх осіб.

Тобто, при здійсненні митного оформлення товару позивачем були надані всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для митного оформлення товару за ціною договору.

Твердження відповідача стосовно того, що заявлена позивачем митна вартість товару нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за ВМД, також є помилковим, оскільки відповідачем здійснено порівняння митної вартості аналогічного товару за вантажними митними деклараціями № 110010000/2012/006332 від 30.07.2012р., № 110010000/2012/006334 від 30.07.2012р. з вантажною митною декларацією № 110010000/2012/007234 від 28.08.2012р. При цьому, відповідно до указаних декларацій дійсно здійснювалися поставки аналогічних товарів, проте від різних виробників та постачальників.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що відповідачем не доведено наявності обґрунтованого сумніву щодо заявленої митної вартості товару та необхідності надання декларантом додаткових документів, а також необґрунтована неможливість застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці відхилити, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: