Справа № 1570/7508/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2015 р. м. Київ К/800/59097/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Інвестбанк" про визнання недійсними та скасування постанов та актів головного державного виконавця Кравця О.В. за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Інвестбанк" на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з адміністративним позовом про визнання недійсними та скасування постанов та актів головного державного виконавця Кравець О.В. про передачу майна стягувачу (Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Інвестбанк") від 28 травня 2012 року та від 13 червня 2012 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанову та акт про передачу майна стягувачу головного державного виконавця Кравця О.В. від 28 травня 2012 року, затверджені виконуючим обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гамбаль О.Є., щодо передачі Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Інвестбанк» квартири АДРЕСА_1.

Визнано протиправними та скасовано постанову та акт про передачу майна стягувачу головного державного виконавця Кравця О.В. від 28 травня 2012 року, затверджені виконуючим обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гамбаль О.Є., щодо передачі Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Інвестбанк» квартири під номером «двадцять», що знаходиться в м. Одеса по провулку Обсерваторній в будинку під номером «два/чотири».

Визнано протиправними та скасовано постанову та акт про передачу майна стягувачу головного державного виконавця Кравця О.В. від 28 травня 2012 року, затверджені виконуючим обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гамбаль О.Є., щодо передачі Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Інвестбанк» нежитлового приміщення офісу під номером «двадцять шість», що знаходиться в м. Одеса по провулку Обсерваторній в будинку під номером «два/чотири».

Визнано протиправними та скасовано постанову та акт про передачу майна стягувачу головного державного виконавця Кравця О.В. від 13 червня 2012 року, затверджені начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Шапошник В.В., щодо передачі Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Інвестбанк» нежитлового приміщення офісу під номером «двадцять сім» що знаходиться в м. Одеса по провулку Обсерваторній в будинку під номером «два/чотири».

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Інвестбанк"не погодився з постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в який просить її скасувати та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

16 жовтня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Інвестбанк» (далі за текстом Банк) та TOB «Гранит К» (далі за текстом Позичальник) був укладений кредитний договір №128-06, згідно предмету якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування та граничним розміром заборгованості у сумі 800 000,00 (вісімсот тисяч) доларів США на витрати, пов'язані з будівництвом житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_6, шляхом конвертації коштів на Міжбанківському валютному ринку України у гривню з наступним перерахуванням коштів на поточний рахунок Позичальника на умовах: 550 000,00 (п'ятсот п'ятдесят тисяч)дол. США - за умови надання в іпотеку 4-х житлових приміщень на умовах, узгоджених з банком: 250 00,00 (двісті п'ятдесят тисяч) дол. США - за умови надання в іпотеку 2-х нежитлових приміщень на умовах, узгоджених з банком, а Позичальник зобов'язувався повернути Банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі та на умовах і в строки, визначені в даному договорі.

На виконання умов кредитного договору між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Інвестбанк» (в подальшому Іпотекодержатель), в особі заступника Голови правління Шафранової Н.О., з однієї сторони та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10

(в подальшому Іпотекодавці), та TOB «Гранит К» (в подальшому Позичальник), був укладений договір іпотеки від 16 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М.

Відповідно до умов договору Іпотекодавці надавали в іпотеку майно в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель мав право в разі невиконання Позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавців. Відповідно до п. 2 договору, іпотекою забезпечувалось виконання зобов'язань позичальника - ТОВ «Гранит К» за кредитним договором № 128-06 від 16 жовтня 2006 року та можливих змін та доповнень до нього щодо: вчасного та у повному обсязі повернення кредиту в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США та будь-якого збільшення цієї суми у порядку, згідно з графіком, вказаним в кредитному договорі, у будь-якому разі не пізніше 15.10.2007 року, сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, сплати пені та штрафів в порядку та розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості за кредитним договором.

Згідно з п. 6 договору, в забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором Іпотекодавці надали в іпотеку: ОСОБА_5 - квартиру АДРЕСА_1, та складається в цілому з трьох житлових кімнат, загальною житловою площею 73,3 кв.м. та підсобних приміщень; загальною площею 107,5 кв.м. (далі - Майно) та належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого ВК ОМР 23.08.2005 року (бланк НОМЕР_1), зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» у книзі 576 пр на стор.157, номер запису 1748, реєстраційний НОМЕР_2. Загальна вартість квартири згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно складає 178 450 (сто сімдесят вісім тисяч чотириста п'ятдесят) гривень. ОСОБА_4 - квартиру під номером «двадцять шість», що знаходиться в м. Одеса по провулку Обсерваторній в будинку під номером «два/чотири» та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною площею 54,1 кв.м., та підсобних приміщень, загальною площею 85,1 кв.м. (далі - Майно), та належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого ВК ОМР 23.08.05 року (бланк НОМЕР_3), зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» у книзі 585пр на стор.76, номер запису 1748; реєстраційний НОМЕР_4. Загальна вартість квартири згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно складає 141 266 (сто сорок одну тисячу двісті шістдесят шість) гривень.

Також відповідно до п. 10, сторони визначили вартість предмета іпотеки (Майна), з якої: квартира за адресою: АДРЕСА_1 складала 1008119 грн., що в еквіваленті складає 199 627 доларів США 50 центів; вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 складала 819 542 гривні, що в еквіваленті складає 162 285 доларів США 70 центів.

Також для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №128-06 від 16.10.2006 року був укладений договір іпотеки на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_9, а саме: нежилі приміщення офісу № 26, загальною площею 167,2 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та нежилі приміщення офісу № 27, загальною площею 71, 4 кв.м, розташовані за тією самої адресою.

У 2006-2007 роках ПАТ комерційним банком "Інвестбанк" був наданий TOB "Гранит К" кредит в сумі 800000,00 доларів США.

Позичальник не виконав своїх зобов'язань перед банком, у зв'язку з чим банк вирішив задовольнити свої вимоги за рахунок переданого позивачами нерухомого майна в іпотеку.

05 вересня 2012 року на двері квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 було вивішено повідомлення, в якому вказано, що 21 серпня 2012 року власником квартири стало Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Інвестбанк» на підставі свідоцтва від 13.06.2012 року, також у повідомлені було зазначено, що обов'язковою умовою знаходження позивачів в цій квартирі є договір оренди, який необхідно укласти з Банком. У разі, якщо з будь-яких причин договір з банком не буде укладений, позивачі повинні звільнити квартиру не пізніше 01 вересня 2012 року, в іншому випадку банк здійснить заходи щодо примусового виселення.

28 вересня 2012 року двері вказаної квартири були зламані та поставлена решітка, що позбавило позивачів права користуватись квартирою.

15 жовтня 2012 року позивачі отримали копію нотаріального свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., згідно якого право власності на нерухоме майно перейшло до Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний банк «Інвестбанк».

Підставою для видачі нотаріального свідоцтва, яке посвідчує право власності ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» послужили оскаржувані позивачами акти про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затверджені виконуючим обов'язків начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гамбаль О.Є. від 28.05.2012 року та начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Шапошник В.В. від 13.06.2012 року.

03 грудня 2012 року позивачі отримали від відповідача копії Постанов та актів про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 28 травня 2012 року та 13 червня 2012 року, якими було вирішено передати належні позивачам об'єкти нерухомості у власність ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк», які позивачі вважають незаконними та такими, що суперечать положенням діючого законодавства, оскільки в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» відповідач не повідомив позивачів про проведення торгів, а також результати оціночної експертизи власності позивачів, що в подальшому призвело до передачі належного їм нерухомого майна за вартістю, яка не відповідає ринковій.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з боку відповідача не було допущено порушення вимог законодавства про виконавче провадження, а позивачі несумлінно користувалися усіма наданими їм правами та не виконували покладених на них обов'язків, оскільки в порушення ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» письмово не повідомляли державну виконавчу службу про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, що призвело до настання викладених позивачами в адміністративному позові обставин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволені позову, Одеський апеляційний адміністративний суд, дійшов протилежного висновку з посиланням на те, що відповідачем порушена процедура передачі майна Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Інвестбанк". Зазначив, що Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області не дотримано вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» в частині надання стороні виконавчого провадження можливості реалізувати своє право на оскарження результатів оцінки арештованого майна, що потягнуло за собою протиправні дії відповідача щодо подання заявки про проведення конкурсу щодо передачі майна на реалізацію та інші виконавчі дії, про які позивачі фактично не були повідомлені. Відповідач не повідомив позивачів про проведення торгів, а також результати оціночної експертизи власності позивачів рекомендованим листом, що в подальшому призвело до передачі належного їм нерухомого майна ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» за вартістю, нижчою ніж зазначалося у договорі іпотеки.

Проте, з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», від 21 квітня 1999 року № 606 - XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень і інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»)

Так, згідно з ч.1,2 п. 4 ст. 17 Закону України „Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, до яких, в тому числі належать виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1, 5, 7 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Частинами 1, 6 ст. 13 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста або суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надсилаються сторонам у триденний строк з дня її винесення.

Частинами 1, 3 ст. 58 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Закону України „Про виконавче провадження", у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що має бути переданий стягувачу в натурі, державний виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 62 Закону України „Про виконавче провадження", передбачено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до п 1.2 «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Пунктом 1.4 зазначеного положення передбачено, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України "Про іпотеку".

Згідно з п. 3.1. зазначеного положення, орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Відповідно до п. 3.2. зазначеного положення, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, зареєстрованим в Мін'юсті України 15.12.99 за № 865/4158 (із змінами і доповненнями).

Пунктом 3.5. зазначеного положення передбачено, що спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна.

Згідно з п. 3.11. зазначеного положення, спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 43 вище зазначеного Закону, прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Організатор прилюдних торгів забезпечує будь-якій зацікавленій особі доступ до інформації про умови проведення прилюдних торгів та про предмет іпотеки, що підлягає продажу. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі отримали копію постанов про відкриття виконавчого провадження 17 лютого 2011 року, що не заперечувалось позивачами, відповідач у відповідності до вимог ст. 31, 53 Закону України "Про виконавче провадження" надсилав поштову кореспонденцію, у тому числі повідомлення про результати визначення оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі АДРЕСА_4) та на адресу розташування майна (АДРЕСА_3). Вказана поштова кореспонденція була повернута на адресу державної виконавчої служби. Представником відповідача були надані суду запаковані вказані поштові конверти, які в судовому засіданні у присутності сторін були ним розкриті та в яких знаходились повідомлення позивачів про результати експертної оцінки майна.

Також встановлено, що позивач подав заяву про зміну місце проживання: АДРЕСА_6 (вхід. № 457/09.1-38/41/В-1 від 15.02.2011 року). Листом від 31.08.2011 року, який направлявся на адресу: АДРЕСА_6 відповідачем було запропоновано у п'ятиденний строк з дня його отримання повідомити державну виконавчу службу про місце свого проживання чи перебування. Враховуючи, що відповідач відповіді не отримав, він продовжував надсилати кореспонденцію за адресою, вказаною у виконавчому написі нотаріуса, яка йому достовірно відома.

ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9, ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10, що не відповідає адресі, наданої позивачем відповідачу.

За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачі не сумлінно користувалися усіма наданими їм правами та не виконували покладених на них обов'язків. В порушення ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" письмово не повідомляли державну виконавчу службу про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження.

З огляду на викладене постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 225, 226, 231 КАС України суд, -

постановив :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Інвестбанк"- задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року - скасувати, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець