Справа № 872/11038/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 рокусправа № 804/4468/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) в інтересах членів спілки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,ОСОБА_17,ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_44 ОСОБА_45

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2013р. у справі № 804/4468/13-а

за позовом Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів)

до відповідач-1: Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації,

відповідач-2: Міністерства праці та соціальної політики України,

відповідач-3: Кабінету міністрів України,

відповідач-4: Державної казначейської служби України

про визнання протиправними дій,

встановив:

Заявлено позов про визнання протиправними дій Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Міністерства праці та соціальної політики України щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі, а Кабінету міністрів України щодо незабезпечення фінансування коштів в повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до дня 5 травня в 2012 році на підставі ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язання Кабінету міністрів України забезпечити фінансування; Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Міністерства праці та соціальної політики України здійснити перерахунок та виплату, а Державної казначейської служби України здійснити списання та переказ коштів учасникам бойових дій на їх рахунки у відшкодування солідарно нанесеної позивачам, протиправними діями та бездіяльністю відповідачів 1, 2 та 3 шкоди в розмірі 3 515 грн. кожному спричиненою недоплатою їм щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2012 рік відповідно до ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою суду першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивачі оскаржують судове рішення в апеляційному порядку, вважають що постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просять скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору є невиконання, на думку позивачів, зобов'язань, покладених Державою на відповідачів. Щодо права позивачів на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня сторони не сперечаються. Позивачі мають статус учасників бойових дій, що підтверджується відповідними посвідченнями (копії яких містяться в матеріалах справи) та мають право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції до 28 грудня 2007 року) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

За приписами ст.17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Норми статтей 95 та 96 Конституції України визначено, що всі видатки держави, їх цільове призначення, визначаються виключно в законі про Державний бюджет України на відповідний бюджетний рік. У відповідності до положень законів про Державний бюджет України Кабінету Міністрів України надається право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Крім того Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Так, частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Пунктом 8 статті 7 Бюджетного кодексу України затверджено принцип цільового використання бюджетних коштів, згідно з яким бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, що відповідає нормам частина 1 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 23 Бюджетного Кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік" у 2012 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

З урахуванням вищевказаних норм законодавства, Кабінет Міністрів України, виконуючи закон про Державний бюджет України на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України.

Так, на виконання вимог Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік" 28 грудня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", яка набрала чинності 01 січня 2012 року, якою з 01.01.2012 року визначено розмір грошової допомоги до 5 травня, а саме: пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011 року встановлено абсолютні розміри виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", зокрема, учасникам бойових дій - в сумі 675 гривень.

Судом першої інстанції при розгляді справи застосовано правову позицію Конституційного Суду України, викладену в п. 2.1 Рішення від 26.12.2011 року №20-рп/2011: згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Конституція України передбачає гарантії прав громадян на соціальний захист, зокрема такі, як законодавче закріплення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення, визначення джерел державного соціального забезпечення, контроль за використанням коштів Державного бюджету України. При цьому розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване ст. 48 Конституції України.

Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, також врахував положення актів міжнародного права. Так, згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України в своєму Рішенні також вказав, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

За змістом п. 2.2 Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/11 Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади.

Пунктом 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011р. №20-рп/2011 підтверджено право Кабінету Міністрів України як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розміру соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розмір соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Крім того, Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95,частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116,частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України рішенням від 25.01.2012 №3-рп/2012 вирішив, що: в аспекті Конституційного подання положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17,частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. В тому числі, визначено, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

За приписами ст. 150 Конституції України рішення Конституційного суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Оскільки норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", що стосуються вказаних у позові виплат, та постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" неконституційними не визнавались, тобто є чинними, а тому є обов'язковими для виконання органами державної влади.

Сторони не заперечують, що позивачам - членам Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) було виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учасникам бойових дій за 2012 рік в розмірі 675,00 гривень кожному згідно з постановою КМ України від 28 грудня 2011 року №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Враховуючи встановлені обставини та вищевказані норми законодавства, суд першої інстанції вірно визначився, що в діях відповідачів відсутні ознаки протиправності, відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому підстав для задоволенні позовних вимог не вбачається.

Колегія суддів вважає висновки суду обґрунтованими, а рішення таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2013р. у справі № 804/4468/13-а залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2013р. у справі № 804/4468/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна