Справа № 569/17201/14-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Головчак М.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" березня 2015 р. Справа № 569/17201/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Сидорук М.М. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської міської ради Рівненської області, товариства з обмеженою відповідальністю "Ековід" на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Рівненської міської ради Рівненської області третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Ековід" про визнання протиправним та скасування рішення , - ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися із позовом до Рівненської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю "Ековід", про поновлення строку звернення до суду, визнання протиправним та скасування пунктів 8 та 8.1 рішення Рівненської міської ради від 19 липня 2007 року №931 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, вилучення та надання земельних ділянок та скасування окремих пунктів рішень Рівненської міської ради". Свої вимоги обгрунтовували тим, що ОСОБА_4 придбав 30 грудня 1998 року в дочірнього підприємства "ТОП" ДКП "Рівнепаливо" частину майнового комплексу паливного складу №2 ДП "ТОП" ДКП "Рівнепаливо" по Курчатова,24 , право власності на яке визнано рішеннями господарського суду Рівненської області від 12 лютого 2003 року та Рівненського міського суду від 09 грудня 2010 року. При прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано, що належне їм нерухоме майно знаходиться на території орендованої земельної ділянки по АДРЕСА_1 і прямого доступу до нього, окрім як через орендовану ТОВ "Ековід" земельну ділянку, вони не мають. Зазначають, що про порушення свого права дізналися у вересні 2014 року, а це є поважною причиною для поновлення строку звернення до суду.

Постановою Рівненського міського суду від 29 січня 2015 року поновлено строк звернення ОСОБА_4, ОСОБА_5 до суду із позовом та задоволено позов до Рівненської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю "Ековід", про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради. Визнано протиправним та скасовано пункти 8 та 8.1 рішення Рівненської міської ради від 19 липня 2007 року №931 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, вилучення, надання земельних ділянок та скасування окремих пунктів рішень Рівненської міської ради". Стягнуто з Рівненської міської ради на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в сумі 73 грн. 08 коп. (сімдесят три грн. 08 коп.).

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що п.8 та п.8.1 рішення Рівненської міської ради від 19 липня 2007 року №931 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, вилучення та надання земельних ділянок, скасування окремих пунктів рішень Рівненської міської ради" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1549 кв.м. по АДРЕСА_1 товариству з обмеженою відповідальністю "Ековід" в оренду на 10 років для розширення та обслуговування виробничої бази. Земельну ділянку надано за рахунок забудованих земель запасу промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

22 лютого 2008 року між Рівненською міською радою та ТОВ "Ековід" укладено договір оренди земельної ділянки для розширення та обслуговування виробничої бази по АДРЕСА_1 загальною площею 1549 кв.м.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення №931 Рівненська міська рада порушила норми ст.6 Закону України "Про землеустрій", ст.ст.5,19,120 Земельного кодексу України, ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки не тільки не створила належних умов для реалізації позивачем передбаченого законом права на землю, а навпаки позбавила його права на землю, яка необхідна для обслуговування майнового комплексу паливаного складу №2.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, зробленим без належного з'ясування обставин справи та їх правової оцінки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2012 року Рівненським міським судом прийнято рішення про відмову у задоволені позову за безпідставністю у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ "Ековід", Рівненської міської ради про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання надати земельну ділянку в оренду. Спірною земельною ділянкою було 0,1549 га за адресою: м.Рівне, вул. Курчатова,24-А. Участь у справі приймав і представник ОСОБА_5 (а.сп.22). Рішення набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 07.09.2012 року (а.сп.27).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 було відомо про існування оспорюваного рішення №931 від 19 липня 2007 року більш як за два роки до звернення у суд в даній справі (29.10.2014 р., а.сп.1).

При розгляді вказаної справи суд встановив, що Рівненською міською радою та Рівненським обласним державно-комунальним підприємством по заготівлях і постачанню палива „ Рівнепаливо" на підставі рішення Рівненської міської ради від 10.07.1997 р. № 221 було укладено договір оренди за № 117, згідно з яким земельна ділянка розташована за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,24, площею 8300 кв.м та була надана орендарю у тимчасове користування строком на 5 років, тобто, до 31.07.2002 р.

30.12.1998 р. між дочірнім підприємством „ ТОП" ДКП „ Рівнепаливо" та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу частини майнового комплексу паливного складу № 2, належного ДП „ ТОП" ДКП „ Рівнепаливо", що знаходиться за адресою : Курчатова,24 та складається із бензозаправки в складі шести металевих резервуарів ємністю 5,5 м. куб кожен, навісу з металевим каркасом, огородженого металевою сіткою по периметру, 2 бензозаправочних колонок, залізобетонної огорожі та асфальтованого покриття площею 0,95 га. Вказане майно було передано продавцем ОСОБА_4 фактично 28.05.2002 р. згідно з актом прийому -передачі.

Судом було встановлено при апеляційному розгляді справи, що після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки (31.07.2002 р.), укладеному між Рівненської міською радою та Рівненським обласним державно-комунальним підприємством по заготівлях і постачанню палива „ Рівнепаливо" 31.07.1997 р., новому власнику майна ОСОБА_4 земельна ділянка, на якій воно розташовано, у встановленому законом порядку у користування не надавалася і будь-які договори оренди між власником земельної ділянки - Рівненською міською радою та власником майна ОСОБА_4 не укладалися.

Також, з'ясовано, що 9.12.1998 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір комісії, згідно з умовами якого комісіонер (ОСОБА_4) в порядку та на умовах визначених цим договором зобов'язувався за дорученням комітента ( ОСОБА_5 ) за винагороду укласти від свого імені та за рахунок комітента договір купівлі-продажу майнового комплексу з третьою особою ( продавцем) та оформити право власності на придбаний за цим договором майновий комплекс чи його частину на комітента ( п.1.1.;1.2; 2.1.3). У зв'язку з невиконанням вказаного договору комісії, ОСОБА_5 10.11.2010 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, придбане останнім за договором купівлі-продажу від 30.12.1998 р.

Вказаний позов рішенням Рівненського міського суду від 9.12.2010 р. був задоволений і рішення набрало законної сили. На підставі цього судового рішення ОСОБА_5 з 7.02.2011 р., тобто, з моменту державної реєстрації , набув право власності на зазначене майно, розташоване по Курчатова,24.

Рішення ж Рівненської міської ради прийнято 19.07.2007 р. за № 931 ( п.8; 8.1) і на його підставі між Рівненською міською радою та ТОВ „ Ековід" був укладений договір оренди від 22.02.2008 р. № 44, який зареєстровано у Рівненському міськрайонному відділі Рівненської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах" запис від 13.03.2008 р. № 44, що підтверджено і довідкою Управління Держкомзему у м. Рівному від 5.04.2011 р. за № 04-556 ( а.с. 8).

Вище вказаними судовими рішеннями встановлено, що договір оренди земельної ділянки, укладений між Рівненською міською радою та ТОВ „Ековід" відповідає вимогам закону, і жодних вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України сторонами договору не порушено, тому доводи ОСОБА_5, який , крім того, не є стороною вказаного правочину та набув право власності на майно лише 7.02.2011 р., є безпідставними. Договір оренди було укладено між Міською радою та ТОВ "Ековід" задовго до набуття ОСОБА_5 права власності на майно, а до його укладення, починаючи з 31.07.2002 р., будь-які договори оренди спірної земельної ділянки її власником - Рівненською міською радою з іншими особами не укладалися.

Встановлені у судових рішеннях, що набрали законної сили, обставини, у відповідності до приписів ч.1 ст.72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ.

Згідно вимог діючого законодавства, при придбанні нерухомості, що розміщена на земельній ділянці, яка перебуває у державній або комунальній власності, вирішення питання щодо передачі такої земельної ділянки в оренду у порядку, визначеному законом, є компетенцією органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. А у разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до компетенції органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування (відмови в передачі земельної ділянки у власність чи користування або залишення клопотання без розгляду), вони можуть бути оскаржені до суду.

Разом із тим, в ході розгляду даної справи встановлено, і не заперечується позивачами, що вони не зверталися до Рівненської міської ради щодо надання земельної ділянки в оренду або встановлення сервітуту.

Під час проведення судом першої інстанції виїзного засідання за місцем розташування спірної земельної ділянки було встановлено, що до частини майнового комплексу паливного складу №2, який належить ОСОБА_5 існує під'їзний шлях через грунтову дорогу.

Суд першої інстанції залишив поза увагою і не надав оцінки представленим суду Рівненською міською радою при розгляді справи ряду доказів на підтвердження законності проекту землеустрою та відповідності його вимогам чинного на момент його затвердження законодавства України, встановленим нормам та правилам. Такими є: висновок Рівненського міського управління земельних ресурсів від 05.08.2005 №0102/1202, висновок Рівненської міської екологічної інспекції від 28.07.2005 року №327, лист-висновок Рівненської міської санітарно-епідеміологічної станції від 08.07.2005 "02.02.22/3729, висновок Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 29.06.2005 №01-22/356, висновок державної експертизи землевпорядної документації від 29.03.2007 №852 (а.сп.46-51).

Крім того, суду представлено графічні матеріали із зазначенням місця розташування спірної земельної ділянки, з межами, погодженими уповноваженими особами (а.сп.58,59).

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законам до їх відання.

За ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно статті 12 Земельного кодексу України визначає повноваження міських рад у галузі земельних відносин на території міст, а пункт "а" передбачає розпорядження землями територіальних громад.

Підпункт 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає виключну компетенцію міських рад у вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дана норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі міських рад як органів міського самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція місцевих рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад.

Статтею 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції, ст. 25, ч. 14 ст. 46, частин 1, 10 ст. 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.5 рішення Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Дослідивши представлені докази, надавши їм відповідну правову оцінку, колегія суддів вважає, що Рівненська міська рада, приймаючи рішення від 19 липня 2007 року №931 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, вилучення та надання земельних ділянок та скасування окремих пунктів рішень Рівненської міської ради", діяла у межах та у відповідності до вимог чинного законодавства. Підстав для його скасування не було ні у міської ради, ні у суду першої інстанції.

За приписами ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягають тільки порушені права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб. При розгляді справи позивачами не надано доказів на підтвердження порушення їх прав, що встановлено і іншими судовими рішеннями, та відсутні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Відтак, постанова Рівненського міського суду Рівненської області підлягає скасуванню у відповідності до приписів ст.202 КАС України з прийняттям нової про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Рівненської міської ради Рівненської області та товариства з обмеженою відповідальністю "Ековід" задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" січня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову. Відмовити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування пунктів 8 і 8.1 рішення Рівненської міської ради від 19 липня 2007 року №931 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, вилучення та надання земельних ділянок та скасування окремих пунктів рішень Рівненської міської ради".

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачам ОСОБА_4 АДРЕСА_2 ОСОБА_5 АДРЕСА_2

представнику позивача, ОСОБА_6, 33001, АДРЕСА_3

3- відповідачу Рівненська міська рада Рівненської області вул. Соборна, 12-А,м.Рівне,Рівненська область,33000

4-третій особі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ековід" - вул. Курчатова,24-А,м.Рівне,33000,