Справа № 821/3778/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

24 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/3778/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еніре" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Еніре" звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління (далі ДПІ у м.Херсоні ГУ) Міндоходів у Херсонській області, правонаступником якої є ДПІ у м.Херсоні ГУ Державної фіскальної служби у Херсонській області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 червня 2014 року № та №.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року позов - задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року було відкрито провадження за вказаною апеляційною скаргою.

24 березня 2015 року до суду надійшло клопотання ТОВ "Еніре" про закриття провадження у справі у зв'язку з досягненням сторонами примирення на підставі податкового компромісу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи поданих клопотань, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 51 КАС України, сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

Згідно до ст. 194 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду.

У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог ст.ст. 112 і 113 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 113 КАС України, сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

У разі примирення сторін суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, у якій фіксуються умови примирення. Умови примирення не повинні суперечити закону або порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

У разі невиконання умов примирення однією із сторін суд за клопотанням іншої сторони поновлює провадження у справі.

Пунктом п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України передбачено, що підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно п.1 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п.7 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Пунктом 11 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до ст. 102 цього Кодексу застосовується до правовідносин, що виникли до 01 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість незалежно від того, проводилися перевірки контролюючих органів чи ні за такі періоди.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного адміністративного спору є податкові повідомлення-рішення від 17 червня 2014 року: №, яким позивачу збільшено суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 128 014 грн., з яких за основним платежем на 85 342 грн., за штрафними санкціями на 42 672 грн., №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток на 137 596 грн., з яких за основним платежем на 107 820 грн., за штрафними санкціями на 29 776 грн.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що до податкових зобов'язань, нарахованих оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, може бути застосована процедура податкового компромісу.

Відповідно п.8 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Згідно п.2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95% суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95% внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2015 року ДПІ у м.Херсоні ГУ Державної фіскальної служби у Херсонській області прийнято рішення про погодження застосування процедури податкового компромісу відповідно до заяви ТОВ "Еніре" про намір досягнення податкового компромісу щодо неузгоджених сум податкових зобов'язань згідно податкових повідомлень-рішень від 17 червня 2014 року № та №.

З наявних в матеріалах справи карток обліку ТОВ "Еніре" з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість вбачається, що позивачем в повному обсязі сплачені податкові зобов'язання згідно прийнятого рішення про погодження застосування процедури податкового компромісу від 17 березня 2015 року, відповідно п.2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Тобто, з наведеного вбачається, що сторонами досягнуто податкового компромісу та податкові зобов'язання, що є предметом даного спору з цього моменту є узгодженими, не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Таким чином, примирення сторін відбулось в наслідок узгодження та проведення процедури податкового компромісу, передбаченою підрозділом 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Умови податкового компромісу затверджено рішенням Д ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області від 17 березня 2015 року, платником податків сплачено необхідну суму.

За таких обставин, розглянувши клопотання сторін про закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін, колегія суддів встановила, що примирення між сторонами досягнуто та не суперечить закону, не порушує права або інтереси сторін по справі.

Згідно з ч.1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст. 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення.

Відповідно до ч.3 ст. 157 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Згідно з ч.2 ст. 203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а обставина, яка є підставою для закриття провадження у справі, виникла після її ухвалення, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає визнанню нечинною, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Еніре" про закриття провадження - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року - визнати нечинною.

Провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еніре" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв