Справа № 816/571/15-а
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/571/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

при секретарі судового засідання - Колодяжному Д.В.,

за участю: представника позивача - Іванова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Пирятинського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про повернення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2015 року Пирятинський районний центр зайнятості (надалі - Пирятинський РЦЗ, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2, відповідач) про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю та вартість наданих послуг в сумі 5346,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в порушення вимог ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", відповідач не повідомив Пирятинський РЦЗ про те, що він у період перебування на обліку як безробітний мав трудові відносини з СТОВ "Дружба-Нова" з 01.11.2013 року по 05.08.2014 року та отримував заробітну плату, тобто був зайнятою особою. В Акті №2 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 14.01.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 одночасно перебуваючи на обліку у Пирятинському РЦЗ з 15.11.2013 року по 13.08.2014 року, як безробітний в той же час з 01.11.2013 року по 05.08.2014 року працював в СТОВ "Дружба-Нова". На підставі висновку Акту №2 від 14.01.2015 року, директором Пирятинського РЦЗ прийнято наказ №13 від 15.01.2015 року про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_2, який направлено відповідачу, проте сума залишається невідшкодованою.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на наведені у позовній заяві обставини.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи за його відсутності.

В письмових запереченнях просив суд відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки позовні вимоги Пирятинського РЦЗ є безпідставними та необґрунтованими. Зазначив що, він дійсно працював в СТОВ "Дружба-Нова" (СТОВ "Україна"), однак трудові відносини з даним підприємством були припинені 24.10.2013 року. Накази на які посилається позивач, а саме: наказ №291-ОС від 01.11.2013 року про прийняття ОСОБА_2 на роботу та наказ №558-ОС від 05.08.2014 року про звільнення ОСОБА_2 не містять його підпису, а також оформлені з порушенням норм трудового законодавства. Відповідач зазначає, що листом №28/01-11 від 28.01.2015 року СТОВ "Дружба-Нова" повідомило позивача, що трудові відносини ОСОБА_2 та СТОВ "Дружба-Нова" за період з 01.11.2013 року по 05.08.2014 року були оформлені помилково у зв'язку з програмною помилкою при переведені працівників з СТОВ "Україна" до СТОВ "Дружба-Нова", однак позивач не взяв до уваги викладене у листі.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, в порядку статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

15.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Пирятинського РЦЗ із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України "Про зайнятість населення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" /а.с.14/.

У зв'язку з відсутністю підходящої роботи 15.11.2013 року відповідачу було надано статус безробітного відповідно до ч.1 ст. 43 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та призначено допомогу по безробіттю.

13.08.2014 року ОСОБА_2 було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з відмовою від послуг державної служби зайнятості.

Відповідно до п.п. 18, п.2, ст.22 Закону України "Про зайнятість населення", Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України 13.02.2009 №60/62 та постанови КМУ від 26.09.2001 р. № 1266 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття було проведено звірку-розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення гр. ОСОБА_2

В ході розслідування позивач 24.12.2014 року за вих. №1331 направив листа до СТОВ "Дружба-Нова" про підтвердження факту перебування у трудових відносинах з ОСОБА_2 /а.с.20/.

13.01.2015 року вх. № 33 на адресу Пирятинського РЦЗ надійшла відповідь від СТОВ "Дружба-Нова" про підтвердження факту трудових відносин з ОСОБА_2 за період з 01.11.2013 року по 05.08.2014 року та копії наказів про прийом та звільнення ОСОБА_2 /а.с.21-23/.

Актом №2 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 14.01.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 працював в СТОВ "Дружба-Нова" з 01.11.2013 року по 05.008.2014 року /а.с.19/.

15.01.2015 року директором Пирятинського РЦЗ було видано наказ №13 про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_2 в розмірі 5346,83 грн /а.с.17/, котрий 16.01.2015 року направлено на адресу відповідача, разом з листом повідомленням №65 від 16.01.2015 року /а.с.18/.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 25 Закону України "Про зайнятість населення" незайнятим громадянам забезпечується виплата в установленому порядку допомоги по безробіттю.

Згідно з підпунктом 1 пункту 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

В свою чергу, пунктом 6.14 названого Порядку передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Законодавцем України у частинах 2 та 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг; сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Аналіз зазначених норм законодавства України про зайнятість населення свідчить, що правовими умовами, при наявності яких виникає право вимагати повернення отриманої допомоги по безробіттю, є перебування особи на реєстрації у державній службі зайнятості як безробітного та зайняття в цей період даною особою діяльністю, яка передбачає отримання прибутку (доходу).

Суд зазначає, що обставини, викладені в акті №2 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 14.01.2015 року, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, в матеріалах справи міститься копія листа СТОВ "Дружба-Нова" вх.№185 від 03.02.2015 року /а.с.24/, яким повідомлено Пирятинський РЦЗ про помилковість оформлення трудових відносин між СТОВ "Дружба-Нова" та ОСОБА_2 Зазначено, що при переведенні працівників з СТОВ "Україна" до СТОВ "Дружба-Нова" відбулася програмна помилка, та наказ про прийняття працівників до СТОВ "Дружба-Нова" від №291-ОС від 01.11.2013 року був помилково перенесений ОСОБА_2 Заяву про прийняття останній не писав та не подавав документи на працевлаштування до СТОВ "Дружба-Нова". Звільнення ОСОБА_2 з СТОВ "Дружба-Нова", оформлене наказом №558-ОС від 05.08.2014 року також проведено помилково та не відповідає дійсності.

Також, відповідачем надано копію трудової книжки ОСОБА_2, згідно якої вбачається, що 24.10.2013 року був здійснений запис про звільнення відповідача з СТОВ "Україна" /а.с.41/. Наступний запис в трудовій книжці здійснений 20.02.2014 року працівниками Пирятинського РЦЗ.

Таким чином, в ході розгляду справи висновок про те, що у період з 01.11.2013 року по 05.008.2014 року відповідач працював у СТОВ "Дружба-Нова", який міститься в акті №2 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 14.01.2015 року, не підтверджується, оскільки відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач в період перебування на обліку як безробітний працював у СТОВ "Дружба-Нова".

Законодавцем передбачено відповідну умову виникнення підстав для стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг. Так, відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", з застрахованої особи стягується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг за умови умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки у судовому засіданні не встановлено фактів умисного невиконання відповідачем своїх обов'язків та зловживання ними, а позивачем не надано належних та допустимих доказів умисного невиконання ОСОБА_2 своїх обов'язків як застрахованої особи та зловживання ними, суд дійшов висновку про безпідставність прийняття директором наказу №13 від 15.01.2015 року про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, через що у задоволенні позову належить відмовити.

За відсутності документального підтвердження понесених сторонами судових витрат, питання щодо їх розподілу суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Пирятинського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про повернення коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2015 року.

Суддя Г.В. Костенко