Справа № 2а-6584/08/2170
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2015р. м. Київ К/800/3773/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області

на увалу Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року

на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року

у справі №2-а-6584/08/2170

за позовом Державної податкової інспекції у м.Херсоні (надалі - ДПІ у м.Херсоні)

до Приватного підприємця ОСОБА_1 (надалі - ПП ОСОБА_1.)

про стягнення фінансових санкцій,-

встановив:

У жовтні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом в якому поставлено питання про стягнення з ПП ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 3881,00грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року, позовні вимоги задоволено.

В подальшому, 29 вересня 2014 року суб'єкт владних повноважень звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року, відмовлено Державній податковій інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання з адміністративної справи №2-а-6584/08/2170.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не обґрунтовано належним чином поважності причини пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, вказуючи на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій ставить питання про скасування рішень судів попередніх інстанцій та просить постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу відповідач зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 19 березня 2012 року позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з заявою про видачу виконавчого листа по справі №2а-6584/08/2170, який був отриманий ним 12.04.2012 року (а.с.64).

Частинами 1 та 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

На виконання зазначеної норми права, позивач звернувся з відповідною заявою до Херсонського окружного адміністративного суду.

Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку податковий орган зазначає, що у зв'язку з тривалим не надходженням рішення суду апеляційної інстанції до податкової інспекції, 02.07.2013 року ДПІ у м.Херсоні звернулась до суду першої інстанції про видачу судового рішення, яке було отримано уповноваженим представником 09.07.2013 року, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Разом з тим, у матеріалах справи містяться відмітка про отримання копії ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011 року по справі №2-а-6584/08/2170 представником податкового органу також і 04.04.2012 року (а.с.66).

Отже, виконавчий лист був отриманий представником контролюючого органу 12.04.2012 року, а рішення суду апеляційної інстанції по даній справі - 04.04.2012 року та 09.07.2013 року.

Таким чином колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем з власної вини та без належного використання свої процесуальних прав було пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов