Справа № 398/8013/14-а
Суддя: Тимченко Л. М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/8013/14-а
ПОСТАНОВА
Іменем України
"24" березня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі суду: головуючий суддя Тимченко Л.М.

з участю секретаря Міщенко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату надбавки за шифрувальну роботу та інші доплати, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) 18 грудня 2014 року звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату надбавки за шифрувальну роботу та інші доплати, мотивуючи свої вимоги тим, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України в період з 1992 року по 2014 рік включно і був звільнений за наказом командувача Збройних Сил України від 31 жовтня 2014 року 120 о/с відповідно до підпункту «б» п. 1ч. 8ст. 26 «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). До звільнення з грудня 2010 року перебував на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, продовжуючи шифрувальну роботу та маючи доступ до шифрувальної роботи, що підтверджується наданими ним довідками, однак доплати за безперервний стаж на шифрувальній роботі не отримував. Виплати грошового забезпечення з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року він отримував без врахування надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу, яка не виплачувалась всупереч постанові Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1995 року № 1037.

Позивач просить суд визнати дії військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України неправомірними щодо не нарахування до грошового забезпечення надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року. Просить суд також:

- зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на його користь суму боргу по недоотриманому грошовому забезпеченню з урахуванням надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року;

- зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року по не отриманому грошовому забезпеченню з урахуванням надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі;

- зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на його користь суму боргу по матеріальній допомозі при звільненні з урахуванням надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу;

- зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 Національної гвардії України видати йому грошовий атестат з урахуванням надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу.

В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі, в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення та пояснив суду, що відповідач відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1995 року №1037 дійсно мав право та отримував до 23 грудня 2010 року надбавку до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу, так як був безпосередньо зайнятий на даній роботі та мав безперервний стаж на цій роботі понад 5 років. Після призначення його з 23 грудня 2010 року на посаду першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, він не був безпосередньо зайнятим на шифрувальній роботі відповідно до його функціональних обов`язків, та підтверджується переліком посад військовослужбовців, по яких виплачується надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, затвердженим наказом командувача внутрішніх військ МВС України «Про затвердження переліків посад військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, по яких виплачуються деякі додаткові види грошового забезпечення» від 01 лютого 2008 року № 121 (чинний з квітня 2008 року по 10 червня 2014 року) та переліком посад військовослужбовців Національної гвардії України, за якими виплачується надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, затвердженим наказом командувача Національної гвардії України «Про затвердження переліку посад військовослужбовців Національної гвардії України, за якими виплачуються надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі» від 10 червня 2014 року № 78 (чинний з 10 червня 2014 року по теперішній час) та вважає, що спір у даній справі є безпідставним та безпредметним, а тому дії військової частини були правомірними.

Інтереси відповідача в суді по довіреності представляв Лягуша С.М.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За змістом ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

У відповідності до вимог ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі , та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. із змінами та доповненнями.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби за станом здоров`я, командуванням виплачується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік роботи. Законом визначено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюється Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.

Згідно ст. 21 Закону України "Про Національну гвардію України", військовослужбовці Національної гвардії України користуються правами і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України в період з 1992 року по 2014 рік включно і був звільнений за наказом командувача Збройних Сил України від 31 жовтня 2014 року 120 о/с відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 8 ст.26 «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). До дня звільнення позивач з грудня 2010 року перебував на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, маючи доступ до шифрувальної роботи, що підтверджується наданими ним довідками, однак доплати за безперервний стаж на шифрувальній роботі не отримував. Виплату грошового забезпечення з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року він отримував без врахування надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу, що підтверджується довідкою.

Суд приймає до уваги, що згідно довідки № 302 від 11 листопада 2014 року виданої позивачу командиром в/ч НОМЕР_1 , він в період з 2002 року по 08 листопада 2014 року мав допуск, що передбачає шифрувальну роботу.

Суд не погоджується із позицією представника відповідача, який заперечуючи проти позовних вимог, посилається тільки на наказ командувача внутрішніх військ МВС України «Про затвердження переліків посад військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, по яких виплачуються деякі додаткові види грошового забезпечення» від 01 лютого 2008 року № 121 та наказ командувача Національної гвардії України «Про затвердження переліку посад військовослужбовців Національної гвардії України, за якими виплачуються надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі» від 10 червня 2014 року №78 та не приймає до уваги наказ Міністерства внутрішніх справ від 15 вересня 2010 року, за яким надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі виплачується військовослужбовцям, які безпосередньо зайняті на шифрувальній роботі. До осіб безпосередньо зайнятих шифрувальною роботу належать військовослужбовці, які за своїми функціональними обов`язками займаються здійсненням контролю за забезпеченням безпеки шифрувального зв`язку. Суд спростовує цю позицію відповідача, оскілки за своїми функціональними обов`язками позивач, перебуваючи на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року, займався здійсненням контролю за забезпеченням безпеки шифрувального зв`язку, що підтверджується функціональними обов`язками, затвердженими в серпні 2010 року та довідкою військової частини НОМЕР_1 № 430 від 22.02.2015 року.

Суд вважає, що за матеріалами справи відповідачем не було доведено в суді правомірність своїх дій щодо виплати позивачу грошового забезпечення з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року без врахування надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу.

Суд дійшов висновку, що за постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1995 року № 1037, яка діє до цього часу, працівникам, зайнятим безпосередньо на шифрувальній роботі, виплачується надбавка до посадового окладу за безперервний стаж на цій роботі, тому позивачу має виплачуватись надбавка до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року, тобто за час коли позивач перебував на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу. З відповідача на користь позивача слід стягнути надбавку до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу за період, коли позивач перебував на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, тобто з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року включно.

Вказану суму нарахованої позивачу надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі в розмірі 20 відсотків надбавки до посадового окладу за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року, тобто за час коли позивач перебував на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу - необхідно індексувати.

Суд дійшов такого висновку, виходячи із принципу верховенства права, оскільки позивач, перебуваючи на посаді першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, дійсно здійснював контроль за забезпеченням безпеки шифрувального зв`язку та мав допуск по 1-й формі номерів статей ЗВДТ 4.10.2, 4.10.3, 4.10.10, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 № 430 від 23.02.2015 року.

Суд не погоджується з позицією позивача, що за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року виплати грошового забезпечення здійснювались без врахування надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі, внаслідок чого утворилась щомісячна заборгованість, а тому просить суд зобов`язати відповідача сплатити позивачу суму боргу по не отриманому грошовому забезпеченню (включаючи щорічні кошти на оздоровлення, матеріальні допомоги на вирішення соціально побутових питань, премії та інші обов`язкові виплати до складу яких входить надбавка) і одноразова грошова допомога також була виплачена не в повному обсязі, і грошовий атестат для нарахування пенсії був виданий без врахування надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі. Суд приймає до уваги, що позивачем до суду не були надані докази боргу по вказаних виплатах, а тому у задоволенні таких позовних вимог слід відмовити, оскільки відсутні докази, що права позивача були порушені.

Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог щодо надання позивачу нового грошового атестату для нарахування пенсії, оскільки раніше виданий не врахував надбавку до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року. Видача такого атестату ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, стосується прав позивача в майбутньому, а тому у задоволенні таких позовних вимог слід відмовити, оскільки відсутні докази, що права позивача порушені.

Судом достовірно встановлено, що позивачем не надано до суду доказів того, що це призвело до порушень його прав, свобод та інтересів. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд виходив з того, що вказані позивачем обставини не настали, такі вимоги заявлені передчасно, тому позивач не позбавлений права звернутись до суду за захистом свого порушеного права, свобод та інтересів у випадку коли його право буде порушено в майбутньому.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог .

Судові витрати суд вважає необхідним віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладені обставини та керуючись Законом України «Про Національну гвардію України», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст.ст. 3, 4-15, 17-21, 23, 99-104, 158 -163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування до грошового забезпечення позивачу надбавки до посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі за період з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з урахуванням індексу інфляції грошову надбавку в розмірі 20 відсотків від посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі щомісячно, за період служби з 23 грудня 2010 року по 08 листопада 2014 року включно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в сумі 73 грн. 08 коп. віднести на рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду: Тимченко Л.М.