Справа № 161/16114/13а,161/16114/13а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Львів Справа № 876/3522/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2013 року по справі № 161/16114/13-а за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Луцької міської ради Волинської області, виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області, Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання протиправними дій, припинення дії земельних сервітутів та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з адміністративним позовом до Луцької міської ради Волинської області (далі - Луцька міська рада), виконавчого комітету Луцької міської ради, Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», в якому просили визнати протиправними дії виконавчого комітету Луцької міської ради щодо зазначення у висновку від 13 квітня 2001 року відомостей про наявність сервітутів на земельній ділянці у АДРЕСА_1, дії Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» щодо зазначення відомостей про сервітути на земельній ділянці у АДРЕСА_1 у технічній документації ії землеустрою щодо складання документів, що посвідчують їх право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та кадастровий номер НОМЕР_2 у АДРЕСА_1, припинити дію земельних сервітутів у АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів за власний рахунок внести зміни у технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують їх право власності на зазначену земельну ділянку шляхом виключення відомостей про наявні сервітути на кадастровому плані земельної ділянки.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2013 року відмовлено в задоволенні вказаного адміністративного позову.

ОСОБА_1 оскаржила вказану постанову, посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі з огляду на наступне.

Розглядаючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, проте з таким висновком суд апеляційної інстанцій погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з частиною 1 статті 17 вказаного Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 цього ж Кодексу справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В даному випадку спір зводиться до правомірності висновку управління містобудування та архітектури від 13 квітня 2001 року як складової технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, наявність якої послужила підставою для прийняття виконавчим комітетом Луцької міської ради рішення про передачу у власність ОСОБА_4, спадкоємцями якого є позивачі, земельної ділянки по АДРЕСА_1, та, відповідно, до правомірності дій Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» щодо подальшого зазначення відомостей про сервітути на цій земельній ділянці у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності позивачів на згадану вище земельну ділянку.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідачі в даному випадку владних управлінських функцій не здійснювали і суб'єктом владних повноважень у цих правовідносинах не виступали, що виключає можливість розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати і закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2013 року по справі № 161/16114/13-а - скасувати та закрити провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Луцької міської ради Волинської області, виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області, Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання протиправними дій, припинення дії земельних сервітутів та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський