Справа № 2а/1770/3273/2012
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.,
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"01" квітня 2015 р. Справа № 2а/1770/3273/2012

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "03" листопада 2014 р. у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Рівненській області до Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Кузнецовське міське комунальне підприємство, про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненський окружний адміністративний суд постановою від 03 листопада 2014 року в задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Рівненській області до Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" про стягнення коштів відмовив.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. В апеляційній скарзі позивач, зокрема зазначає, що у встановлений строк Кузнецовське міське комунальне підприємство вимоги фінансової інспекції не виконало, листом повідомило про свою незгоду з виявленими порушеннями, але в судовому порядку вимоги не оскаржило, тому вони є чинними. Також вказує, що чинним законодавством передбачено право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства. Закон не регламентує, до якого суб"єкта господарювання слід звертатись органам фінінспекції у разі невиконання її вимог - до підконтрольної установи чи до її контрагента.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, враховуючи таке.

Матеріали справи свідчать, що Державна фінансова інспекція в Рівненській області (далі - ДФІ в Рівненській області) звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" (далі - ПАТ "Рівнеліфт"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кузнецовське міське комунальне підприємство (далі - Кузнецовське МКП) про стягнення коштів в сумі 27 945,99 грн.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказав, що ДФІ в Рівненській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Кузнецовського МКП за період з 01.01.2010 року по 30.04.2012 року. Ревізією встановлено ряд порушень Кузнецовського МКП щодо оплати завищеної вартості ремонтних робіт відповідно до укладених з ПАТ "Рівнеліфт" договорів. На думку позивача, всього проведено зайвих виплат коштів внаслідок завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 27945,99 грн., у зв'язку з чим позивачем було прийнято вимогу про усунення виявлених ревізією фінансових порушень №17-06-17/4268 від 19.06.2012 року. Внаслідок невжиття Кузнецовським МКП заходів, визначених п.6 вимог від 19.06.2012 року, та неповернення ПАТ "Рінвеліфт" коштів, одержаних з порушенням чинного законодавства, завдано шкоди інтересам держави, так як місцевий бюджет м. Кузнецовська є складовою єдиної бюджетної системи України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що пункт 6 вимоги №17-06-17/4268 від 19.06.2012 року щодо завищення обсягу і вартості виконаних робіт з капітального ремонту ліфтів та пусконалагоджувальних робіт на загальну суму 27945,99 грн. не відповідає критеріям правомірності, є необґрунтованим та таким, що прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому правові підстави для виконання ПАТ "Рівнеліфт" п.6 вимоги №17-06-17/4268 від 19.06.2012 року - відсутні.

Крім того, суд вказав, що п.6 вимоги №17-06-17/4268 від 19.06.2012 року не містить зобов'язань, виконання яких покладено на відповідача ПАТ "Рівнеліфт", та заходів усунення ним порушень зазначених у вказаному пункті вимоги. За таких обставин, відповідач ПАТ "Рівнеліфт" не може вважатися особою, на яку покладено обов'язок виконання приписів вимоги ДФІ у Рівненській області, в т.ч. п.6 вимоги №17-06-17/4268 від 19.06.2012 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Так, в процесі розгляду справи суд першої інстанції встановив, що в період з 23.03.2012 року по 11.05.2012 року посадовими особами ДФІ в Рівненській області, відповідно до п. 1.1.4.2 Плану роботи ДФІ в Рівненській області на І квартал 2012 року на підставі направлення №259 від 25.03.2012 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Кузнецовського МКП за період з 01.01.2010 року по 30.04.2012 року, за результатами якої складено акт №17-06-06/28 від 11.05.2012 року (том 1 а.с.13-25).

23.05.2012 року Кузнецовське МКП подало до ДФІ у Рівненській області заперечення на акт №824 (том 1 а.с.25-28), які висновками позивача від 15.06.2012 року не були прийняті (том 1 а.с.29-38).

У зв'язку з цим 19.06.2012 року ДФІ у Рівненській області прийнято вимогу №17-06-06/4268 (том 1 а.с.39-42) про усунення виявлених ревізією фінансових порушень, п.6 якої зобов'язано Кузнецовське МКП відобразити в обліку дебіторську заборгованість на суму завищеної вартості виконаних ремонтних робіт - 27945,99 грн., провести претензійно-позовну роботу з контрагентом (підрядником) щодо відшкодування коштів, в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат на суму 27945,99 грн., шкоду у порядку, встановленому ст.ст.13-136 Кодексу законів про працю України (том 1 а.с.39-42).

Листом №1127 від 17.07.2012 року Кузнецовське МКП повідомило позивача, що не може виконати п.6 вимоги від 19.06.2012 року, оскільки кошториси на проведення капітального ремонту ліфтів складені на основі експертних висновків, які є одночасно дефектними актами на виконання робіт, та пройшли державну експертизу в ДП "Укрдержбудекспертиза" з наданням відповідних висновків. Приймання виконаних робіт проводилося уповноваженою особою з технічного нагляду за експлуатацією ліфтів Держгірпромнагляду з внесенням відповідних записів до паспортів на ліфти. Щодо зворотніх сум, які не включені до кошторисних розрахунків, то демонтоване обладнання ліфтів, яке відпрацювало більше 25 років, не придатне для подальшого використання в ліфтовому господарстві, є специфічним і не може бути застосоване для іншого використання. Щодо включення додаткових обсягів робіт по заміні обладнання та запасних частин, не передбачених висновками експерта, то їх доцільність визначалася під час проведення робіт після детального огляду демонтованих та розібраних запасних частин і обладнання, які неможливо було виявити експертом під час зовнішнього огляду з врахуванням гарантійного забезпечення безпечної експлуатації ліфтів (а.с.43-45).

Матеріали справи стверджують, що в квітні-травні 2011 року між Кузнецовським МКП та ПАТ "Рівнеліфт" були укладені договори №24/69 №23/71, №25/70 від 15.04.2011 року, №27/72 від 18.04.2011 року, №76 від 20.04.2011 року, №77 від 20.04.2011 року, №95 від 17.05.2011 року, №96 від 17.05.2011 року на виконання робіт з капітального ремонту ліфтів і пусконалогоджувальних робіт в житлових будинках (том 1 а.с.190-191, 209-210, том 2 а.с.17, 82, 101,116, 141,142).

Зведені кошторисні розрахунки вартості будівництва, локальні кошториси, розрахунки загальновиробничих витрат, підсумкові відомості ресурсів, відомості виявлених дефектів, пошкоджень і відмов, дефектні акти, акти списання, акти приймання виконаних робіт, експертні висновки, затверджені ДП "Рівненський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" (том 1 а.с.192-250, том 2 а.с.1-167, 211-250, том 3 а.с.1-242) свідчать про виконання ПАТ "Рівнеліфт" робіт з капітального ремонту ліфтів і пусконалогоджувальних робіт в житлових будинках на умовах, визначених у вказаних договорах. Обґрунтуванням об'ємів робіт на капітальний ремонт ліфтів відповідно до умов п.1.1 договорів підряду є кошториси, складені на підставі експертних висновків, та дефектні акти.

Роботи з капітального ремонту ліфтів проводилися на підставі експертних висновків ДП "Рівненський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України".

Місцевий суд встановив, що при підготовці ліфтів до проведення капітального ремонту, під час розбирання окремих вузлів ліфтів були виявлені додаткові дефекти, що не могли бути виявленими під час проведення експертизи. При цьому, ПАТ "Рівнеліфт" було попереджено замовника робіт (Кузнецовське МКП) про необхідність проведення додаткових робіт, не передбачених експертним висновком, без проведення яких відповідач не міг забезпечити якість та придатність результатів капітального ремонту. У зв'язку з цим ПАТ "Рівнеліфт" було складено відповідні дефектні акти, які були затверджені замовником - Кузнецовським МКП, тобто замовник дав згоду на проведення додаткових робіт, що не були передбачені експертними висновками, сторонами договору підряду було погоджено проведення додаткових робіт, що підтверджується затвердженим кошторисом.

Суд першої інстанції також встановив, що посадовими особами ДФІ у Рівненській області при визначенні вартості такелажних робіт неправильно застосовано норми ВБН Д.2.8.-204.02-2004.

Так, актом ревізії від 11.05.2012 року зафіксовано, що "в розрахунок вартості ремонту безпідставно включено завищена кількість такелажних робіт по переміщенню обладнання вагою до 100 кг, згідно п.2.4 Загальних положень ВБН Д.2.8.- 104.02-2004 "Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонт пасажирських та вантажних ліфтів" в склад робіт враховано переміщення запасних частин з приоб'єктного складу до місця встановлення, згідно п.2.17 "Загальних положень" ВБН Д.2.8.-204.02-2004 до обладнання відносяться лебідка в зібраному стані, станція управління та кабіна ліфта в зібраному стані".

Відповідачем було включено до розрахунку вартості ремонту такелажні роботи з переміщення обладнання у відповідності до п.2.4 та п.2.14 ВБН Д.2.8.-204.02-2004 "Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонт пасажирських та вантажних ліфтів".

В п.2.5 вказаних ВБН вказано, що нормами не враховано вивезення з місця складування демонтованих металоконструкцій, вузлів, металобрухту та будівельного сміття. Їх вага приймається усереднено, вона уточнюється при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт.

Витрати ресурсів на транспортування з місця складування застосовуються у відповідності до п.2.14 ВБН Д.2.8.-204.02-2004, в якому зазначено, "що витрати ресурсів на роботи з демонтажу (розбирання) окремих вузлів та деталей за відсутності необхідних норм у РЕКНрЛ можуть визначатися за нормами відповідних розділів ВБН на виконання зазначених робіт без урахування норм витрат матеріалів і конструкцій, врахованих нормами, із застосуванням…коефіцієнтів".

Судом першої інстанції з метою встановлення наявності або відсутності завищення відповідачем вартості капітального ремонту ліфтів та пусконалагоджувальних робіт ухвалою суду від 12.09.2013 року було призначено судово-економічну експертизу.

У висновку експерта №8348 від 27.06.2014 року зазначено, що "висновки ревізії, викладені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Кузнецовського МКП за 2010-2011 роки, завершений звітний період 2012 року, від 11.05.2012 року №17-06-06/28 в частині, що стосується завищення обсягу і вартості виконаних робіт з капітального ремонту ліфтів та пусконалагоджувальних робіт на загальну суму 27945,99 грн., у тому числі зворотні суми: 20510,42, документально не підтверджуються" (том 4а.с.28-40).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки, викладені акті ревізії №17-06-06/28 від 11.05.2012 року про завищення відповідачем вартості капітального ремонту ліфтів та пусконалагоджувальних робіт ґрунтуються на припущеннях перевіряючих, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 8 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" №2939-XII від 26.01.1993 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2939) органу державного фінансового контролю надано право у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 10 ст.10 Закону №2939 передбачено право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п.2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Постанова №550), інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Пунктом 7 ст.10 Закону №2939 органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п.2 ст.15 Закону №2939 законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Враховуючи викладені вимоги чинного законодавства, суд першої інстанції правильно вказав, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

Суд також правильно вказав, що територіальні органи Державної фінансової інспекції наділені повноваженнями на здійснення державного фінансового контролю, зокрема, шляхом інспектування, лише щодо підконтрольних їм установ, а вимога про усунення порушень, що приймається за наслідками ревізії, стосується фактів порушення законодавства саме підконтрольною установою та містить заходи щодо їх усунення, які належить здійснити такій підконтрольній установі.

У даній справі позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з ПАТ "Рівнеліфт" коштів на загальну суму 27945,99 грн. саме на виконання пункту 6 вимоги №17-06-17/4268 від 19.06.2012 року.

Проте, даний пункт вимоги прийнятий за результатами ревізії підконтрольної установи, якою є Кузнецовське МКП, та містить заходи усунення порушень законодавства, що допущені останнім.

Оскільки п.6 вимоги №17-06-17/4268 від 19.06.2012 року не містить зобов'язань, виконання яких покладено на відповідача ПАТ "Рівнеліфт", та заходів усунення ним порушень, зазначених у вказаному пункті вимоги, то позовні вимоги до ПАТ "Рівнеліфт" заявлені безпідставно.

Крім того, з пункту 6 вимоги суд вбачає, що позивач зобов"язав Кузнецовське МКП відобразити в обліку дебіторську заборгованість на суму завищеної вартості виконаних ремонтних робіт - 27945,99 грн., провести претензійно-позовну роботу з контрагентом (підрядником) щодо відшкодування коштів, в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат на суму 27945,99 грн., шкоду у порядку, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України.

Однак, чинне законодавство не наділяє суб'єкта владних повноважень правами щодо спонукання господарюючого суб'єкта на проведення претензійно-позовної роботи чи здійснення коригування бухгалтерського, фінансового обліку.

Відповідно до статті 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Матеріально-правовому принципу автономії волі кореспондує процесуальний принцип диспозитивності, відповідно до якого ніхто не може бути примушений до пред'явлення позову проти своєї волі.

Обмеження автономії волі особи або втручання органів державної влади у вільне здійснення особою належних їй цивільних прав є неприпустимим і протиправним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийняв правомірне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова суду відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства, а тому її слід залишити без змін. Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "03" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Державна фінансова інспекція в Рівненській області вул.Міцкевича, 14,м.Рівне,33028

3- відповідачу Приватне акціонерне товариство "Рівнеліфт" вул.Боярка,40-А,м.Рівне,33005

4-третій особі: Кузнецовське міське комунальне підприємство, - ,