Справа № 813/4739/13-а
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Справа № 876/11443/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату м. Мостиська на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2013 року по справі за позовом релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату м.Мостиська до Львівської обласної державної адміністрації, третя особа релігійна громада Української автокефальної православної церкви м.Мостиська про визнання протиправними дій та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В :

релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату м.Мостиська звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської обласної державної адміністрації, третьої особи релігійної громади Української автокефальної православної церкви м.Мостиська в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття розпорядження №322/0/5-13 від 06.06.2013 року та скасування таке розпорядження.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату м.Мостиська оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що в оскаржуваній постанові суд посилається, як на одну з основних підстав для відмови у задоволені позову, на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року по справі № 2а-8423/10/1370 на виконання якої було винесено оскаржуване Розпорядження. Проте, у вказаній постанові, яка набрала законної сили, де позивачем виступала третя особа, відповідача по справі не було зобов'язано зареєструвати зміни, а зобов'язано розглянути відповідне питання, дослівно: «Зобов'язати Львівську обласну державну адміністрацію відповідно до вимог законодавства розглянути подані Релігійною громадою Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області під керівництвом отця ОСОБА_1 30.01.2010 року для реєстрації зміни до Статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області, зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради від 17.09.1991 року № 495, і вирішити питання реєстрації змін до Статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області, який зареєстрований рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради від 17.09.1991 року № 495, що затверджені Парафіяльними зборами 01.03.2010 року, та подані на реєстрацію Релігійною громадою Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області під керівництвом отця ОСОБА_1 30.01.2010 року.». Тобто відповідачу поставлено альтернативу щодо вжиття відповідних заходів в межах норм чинного законодавства України.

Однак, відповідачем винесено незаконне оскаржуване розпорядження на виконання постанови, яка не була вже актуальна і не підлягала виконанню у такий спосіб.

Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 26.04.2012 року зареєстровано зміни до статуту Релігійної громади УАПЦ в м. Мостиська , виклавши статут у новій редакції як статут Української православної церкви - Київський патріархат у м. Мостиська (статут зареєстровано рішенням виконкому Львівської обласної ради народних депутатів від 17.09.1991 року № 495 ). Дане розпорядження винесено в межах приписів норм чинного законодавства України і не могло бути проігноровано відповідачем, адже ним самим воно приймалось на основі правових підстав.

Реєстрація змін до Статуту 1991 р. була здійснена Львівською обласною державною адміністрацією відповідно до вимог чинного законодавства і п.4 Розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №318/0/5-10 є правомірним і станом на сьогоднішній день не скасований, а тому Львівський окружний адміністративний суд приймаючи оскаржувану постанову мав врахувати зазначені обставини. Крім цього про це в застереженні було вказано начальником юридичного відділу відповідача Собко В.Б., зазначивши, що розпорядженням голови облдержадміністрації від 26 квітня 2012 року № 266/0/5-12 «Про статут релігійної громади» зареєстровано зміни до статуту релігійної громади УПЦ КП та викладено його у новій редакції. Згідно з п. 1.4. Статуту релігійна громада УПЦ КП зареєстрована за вказаною вище юридичної адресою. На даний час дане розпорядження є чинним та є предметом судового розгляду суду апеляційної інстанції (Львівський апеляційний адміністративний суд). Однак, суд приймаючи постанову також не врахував зазначених вище обставин, що в свою чергу потягнуло порушення принципу норм процесуального права щодо об'єктивності розгляду справи.

Також суд не взяв до уваги той факт, що Релігійна громада Української Автокефальної Православної Церкви м. Мостиська Львівської області, яка звернулась із внесенням змін до статуту релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви м. Мостиська Львівської області (статут зареєстровано рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради від 17 вересня 1991 року № 495 ), є окремою юридичною особою, яка зареєстрована розпорядженням голови Львівської ОДА від 01.03.2007 року № 190, .

В оскаржуваній постанові зазначено, що в судовому засіданні представники УАПЦ м. Мостиська пояснили, що Релігійна громада УАПЦ м. Мостиська не має наміру розпоряджатися майном, яке знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 3, м. Мостиська, Львівська область. Проте, позивачем зазначено той факт для того, щоб спростувати посилання третьої особи про те, що їхня релігійна громада є тією ж релігійною громадою УАПЦ, статут якої зареєстровано рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради від 17 вересня 1991 року № 495

Статутом Української Автокефальної Православної Церкви у новій редакції, який подано для реєстрації, визначено юридичну адресу парафії: 81300, вул. Шевченка, 3, м. Мостиська Львівської області. Жодних правовстановлюючих документів стосовно права використання чи власності будівлі (іншого нерухомого майна) за вказаною юридичною адресою реєструючому органу не надано.

Згідно ж правовстановлюючих документів та установчих документів позивача, за юридичної адресою 81300, вул. Шевченка, 3, м. Мостиська Львівської області зареєстрована релігійна організація - релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату. Саме апелянт є власником нежитлової будівлі за вказаною адресою, що підтверджується свідоцтвом на право власності від 30.12.2010. серія САС 904418, виданого на підставі рішення Мостиської міської ради від 20.12.2010 № 346.

З огляду на викладене просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2013 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Розглядаючи спір суд першої інстанції правильно врахував, що згідно з статтею 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» від 23 квітня 1991 року №987, релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об'єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості. Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов'язковим. Стаття 9 вказаного Закону передбачає, що релігійні управління і центри діють на підставі своїх статутів (положень), що реєструються у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Відповідно до ст.14 зазначеного Закону для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18- річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Релігійні центри, управління, монастирі, релігійні братства, місії та духовні навчальні заклади подають на реєстрацію статут (положення) до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії. Орган, який здійснює реєстрацію, в місячний термін розглядає заяву, статут (положення) релігійної організації, приймає відповідне рішення і не пізніш як у десятиденний термін письмово повідомляє про нього заявникам. У необхідних випадках орган, який здійснює реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій, може зажадати висновок місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів. У цьому разі рішення про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій приймається у тримісячний термін. Перевищення встановленого цим Законом терміну прийняття рішень про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України. Зміни і доповнення статутів (положень) релігійних організацій підлягають реєстрації в тому ж порядку і в ті ж терміни, що і реєстрація статутів (положень). У разі необхідності в розгляді питання про реєстрацію статуту (положення) можуть брати участь з дорадчим голосом представники релігійної організації.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, щорічного послання Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

У даній спірній ситуації судом з'ясовано, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2010 року у справі № 2а-8423/10/1370, залишеною ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2011 року №3331/11/9104 та Вищого адміністративного суду України від 03.10.2012 року № К/9991/2909/12 без змін та яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано пункт 4 Розпорядження Голови Львівської обласної державної адміністрації №318/0/5-10 від 08.04.2010 року «Про реєстрацію статутів релігійних громад» стосовно реєстрації змін до Статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви м. Мостиська Львівської області, згідно яких Статут у новій редакції викладено як Статут Релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Мостиська Львівської області: визнано протиправними повернення Релігійній громаді Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області під керівництвом отця ОСОБА_1 листом начальника відділу у справах національностей та релігій Львівської обласної державної адміністрації №125 від 02.03.2010 року поданих для реєстрації змін до Статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області, зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради під 17.09.1991 року № 495, та бездіяльність Львівської обласної державної адміністрації стосовно не проведення реєстрації вищезазначених змін; зобов'язано Львівську обласну державну адміністрацію відповідно до вимог законодавства розглянути подані Релігійною громадою Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області під керівництвом отця ОСОБА_1 30.01.2010 року для реєстрації зміни до Статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області, зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради від 17.09.1991 року № 495, і вирішити питання реєстрації змін до Статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви в м. Мостиська Львівської області, який зареєстрований рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради від 17.09.1991 року № 495, що затверджені Парафіяльними зборами 01.03.2009 року, та подані на реєстрацію Релігійною громадою Української Автокефальної Православної Церкви в м.Мостиська Львівської області під керівництвом отця ОСОБА_1 30.01.2010 року.

Відповідно 06.06.2013 року Головою ЛОДА прийнято спірне розпорядження №322/0/5-13, яким на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2010 року № 2а-8423/10/1370, зареєстровано зміни до статуту релігійної громади УАПЦ м. Мостиська Львівської області, виклавши статут у новій редакції (статут зареєстровано рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради від 17.09.1991 року №495) із застереженнями.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції правильно врахував, що відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Положеннями ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. Згідно ч. 4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Згідно ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішення здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема виконавчих листів, що видаються судами.

Згідно матеріалів справи, на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року по справі №2а-8423/10/1370, Львівським окружним адміністративним судом 03.01.2012 року виданий виконавчий лист №2а- 8423/2010. На підставі вказаного виконавчого документа головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2012 року ВП №31399294. У процесі виконання виконавчого провадження до ЛОДА була пред'явлена вимога державного виконавця від 19.04.2013р. №418/5-3 про негайне виконання виконавчого листа №2а-8423/2010 виданого 03.01.2012 року Львівським окружним адміністративним судом, та зобов'язання повідомити про виконання відділ примусового виконання рішень. З урахуванням вище зазначеного рішення суду, яке набрало законної сили, вимоги старшого державного виконавця та керуючись ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» відповідачем 06.06.2013 року було прийнято розпорядження №322/0/5-13 із застереженнями.

З огляду на викладене суд правильно вважав, що твердження позивача щодо відсутності правових підстав для прийняття оскаржуваного розпорядження не заслуговують на увагу.

Крім того судом першої інстанції встановлено, що згідно змісту застереження до змін до статуту релігійної громади УАПЦ в м. Мостиська вбачається, що статутом УАПЦ у новій редакції, який подано для реєстрації, визначено юридичну адресу парафії: 81300, вул. Шевченка, 3, м. Мостиська Львівської області, проте жодних правовстановлюючих документів стосовно права користування чи власності будівлі (іншого нерухомого майна) за вказаною юридичною адресою реєструючому органу не надано. Як вбачається з документів, наявних в ЛОДА, за вказаною адресою зареєстрована інша релігійна організація, а саме Релігійна громада УПЦКП, яка є власником нежитлової будівлі за вказаною адресою, що підтверджується свідоцтвом на право власності від 30.12.2010 року серії САС 904418, виданого на підставі рішення Мостиської міської ради від 20.12.2010 року №346.

У суді першої інстанції представники УАПЦ м. Мостиська пояснили, що Релігійна громада УАПЦ м. Мостиська не має наміру розпоряджатися майном, яке знаходиться за адресою: вул. Шевченка,3, м. Мостиська, Львівська область, 81300. При цьому постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2010 р. встановлені обставини, які не підлягають доказуванню, а саме зазначено, що Указом Архієпископа Львівського УАПЦ Макарія №21 від 30.01.2009 року колишнього настоятеля і керівника Релігійної громади УАПЦ в м. Мостиська Львівської області митрополита ОСОБА_3 звільнено від виконання обов'язків настоятеля і керівника Релігійної громади УАПЦ в м. Мостиська Львівської області, а настоятелем призначено декана Мостиського деканату митрополита ОСОБА_1. 01.03.2009 року знову відбулися Парафіяльні Збори Релігійної громади УАПЦ в м. Мостиська Львівської області, якими вирішено внести зміни до Статуту Релігійної громади УАПЦ (парафії Мостиська церкви Покрова Пресвятої Богородиці благочиння Мостиська), , який зареєстрований рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради № 495 від 17.09.1991 року, з урахуванням змін, що зареєстровані скасованим постановою господарського суду Львівської області від 20.11.2007 року у справі № 3/186-10/121 підпунктом 5.2.1. пункту 5.2. розпорядження Голови ЛОДА №363 від 03.04.1996 року, та з урахуванням нової редакції, що зареєстрована скасованим постановою господарського суду Львівської області від 20.11.2007 року у справі №3/186-10/121 підпунктом 2.2. пункту розпорядження Голови ЛОДА № 534 від 07.06.2007 року, виклавши його у новій редакції, відновивши при цьому назву Релігійної громади - «Релігійна громада Української Автокефальної Православної Церкви в місті Мостиська Львівської області» та конфесійну належність до Української Автокефальної православної Церкви.

Враховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження, ЛОДА діяла на підставі та в межах наданих повноважень, а саме щодо виконання судового рішення, яким ЛОДА було зобов'язано відповідно до вимог законодавства розглянути подані Релігійною громадою УАПЦ в м. Мостиська для реєстрації зміни до Статуту і вирішити питання реєстрації змін до Статуту Релігійної громади УАПЦ м. Мостиська, що було реалізовано розпорядженням №322/0/5-13 від 06.06.2013 року, а вказані позивачем обставини не можуть бути підставою для його скасування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату м. Мостиська - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2013 року по справі № 813/4739/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 27.03.2015 року