Справа № 345/3161/14-а
Суддя: Якимів Р. В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/3161/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2014 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Якиміва Р.В.

секретаря Рибчук Ю.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Максимець Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калуші у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Калуської міської ради та третьої особи ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення Калуської міської ради, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, яким просять суд визнати незаконним рішення Калуської міської ради № 2384 від 05.02.2014 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду для ведення городництва ОСОБА_5 в розмірі 0,050 га.

Свої вимоги мотивують тим, що 12.02.98 року померла мати Позивачів, ОСОБА_6. В користуванні ОСОБА_6 перебувала земельна ділянка (город) площею 2961,71 кв.м., яка була надана ОСОБА_6 та її мамі ОСОБА_7, ще під час їхньої роботи в колгоспі ім.І.Франка в період 1949-1955 рр. Вони проживали разом за однією адресою - АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_7 (1992р) та ОСОБА_6 (1998р) даною земельною ділянкою продовжують користуватись вони, як спадкоємці, по теперішній час.

05.02.2014 р. рішенням Калуської міської ради №2384 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду для ведення городництва, площею 0,050 га із земельної ділянки ОСОБА_7, ОСОБА_6 Земельна ділянка надається в оренду терміном на 5 (п'ять) років ОСОБА_5, з укладанням договору оренди і його державної реєстрації.

Вважають, що рішення №2384 від 05.02.2014 року Калуської міської ради є протиправним, оскільки ОСОБА_5 надається земельна ділянка площею 0,050 га, яка не була в користуванні ні ОСОБА_5, ні її тата - ОСОБА_8, а практично вилучається із землекористування померлої ОСОБА_6 і в них, як спадкоємців на підставі розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5

Згідно архівної довідки №02-08/870 від 05.09.2011 року. В документах фонду Підгірківської сільської ради депутатів трудящих по господарській книзі села Підгірки за 1969-1972 роки значиться господарство гр. ОСОБА_7, 1912 р.н.- голова двору ос. рах.57. "Станом на 01.01.1969-1972рр. всього землі, що знаходиться в особистому користуванні господарства (в сотих гектара) становить 0,25", яка стверджує про те, що ОСОБА_7 мала право землекористування.

На час смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, її дочка - ОСОБА_6, була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_7 до дня її смерті. Проживала з 1980 по 11.03.1998 р. про, що підтверджено копією довідки Калуського підприємства ЖЕО №1 Калуської міської ради.

Відповідно до ст.549 цивільного кодексу Української РСР, чинним на час смерті ОСОБА_7 її дочка - ОСОБА_6 прийняла спадщину, фактично вступила в управління, володіння спадковим майном ОСОБА_7 в тому числі продовжила користуватись земельною ділянкою площею 0,2991 га.

У листі Калуської міської ради від 15.06.2014р. №01-18/89 на інформаційний запит стверджується, що міською радою не приймалось рішення щодо вилучення із землекористування ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,2961 га по вул. Івано-Франківській в період з 1995р. по 2014р.

При прийнятті рішення №2384 від 05.02.2014р. "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду для ведення городництва ОСОБА_5" Відповідач діяв умисне незаконно, практично вилучаючи земельну ділянку 0,050 га із земельної ділянки на яку поширюється дія п.7, підпункту б п.15 розділу X "Перехідних положень" ЗК України, а також всупереч п.5 ст.116 ЗК України, де сказано, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади, чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку визначеному законом.

Рішенням Калуської міської ради №2121 від 16.07.2013 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду для ведення городництва по вул. Івано -Франківській орієнтовною площею 0,050 га. Підставою для прийняття рішення стали заяви ОСОБА_5 та її тата ОСОБА_8

ОСОБА_8 дає дозвіл на передачу ще частини земельної ділянки яка в нього залишилась, так як частину він уже передав своїй дочці (рішення №220 від 21.07.1997 р).

Відповідно до плану встановлення меж №85000419 від 1995р. земельна ділянка ОСОБА_8 є суміжною з ділянкою ОСОБА_6 по осі Б-В. Після приватизації ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, в ОСОБА_8 ще залишилась земельна ділянка, згідно кадастрового плану по вул.Івано - Франківській 26а вона знаходиться нижче осі В - Г (синій колір).

Рішенням №2384 від 05.02.2014 р. Калуська міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який за місцем відведення не відповідає рішенню № 2121 від 16.07.2013р., щодо місцезнаходження земельної ділянки ОСОБА_8, а є частиною спірної земельної ділянки, яка перебувала в користуванні ОСОБА_7, ОСОБА_6 і якою продовжують користуватись.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. З наведених підстав представник позивачів просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Калуської міської ради позовні вимоги не визнав, про що надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що звертаючись з адміністративним позовом в даній адміністративній справі, позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні надати належні та достовірні докази на підтвердження того, що рішенням Калуської міської ради № 2384 від 05.02.2014 року порушено їх права, свободи чи інтереси.

Зважаючи на подані докази вважають, що позовні вимоги позивачів є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим просять в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Калуської міської ради № 2384 від 05.02.2014р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення городництва ОСОБА_5 та надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0500 га терміном на 5 п»ять років в районі вулиці Івано-Франківська, для ведення городництва.

Рішенням Калуської міської ради № 2121 від 16.07.2013р. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду для ведення городництва по вул. Івано-Франківській орієнтованою площею 0.0500га. Дане рішення було зупинене розпорядженням Калуського міського голови під час засідання Калуської міської ради 11.09.2013р. Згідно витягу із протоколу засідання Калуської міської ради від 11.09.2013р. депутати Калуської міської ради підтвердили своє рішення № 2121 від 16.07.2013р. двома третинами депутатів від загального складу ради.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013 року у справі № 0908/3715/12 (147696/12/9104) при перегляді постанови Калуського міськрайонного суду від 06.08.2012 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до міського голови м. Калуша ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови м. Калуша № 90-р від 30.03.2012 року в частині зупинення рішення № 1168 від 29.03.2012 року, встановлено, що ОСОБА_3 не має жодних прав на спірну земельну ділянку, як спадкоємець, оскільки громадяни України вправі розпоряджатися лише тими земельними ділянками, які знаходяться у їх володінні, а оскільки ні бабуся позивачки - ОСОБА_7, ні матір-ОСОБА_6 своє право на приватизацію земельної ділянки не реалізували та в установленому порядку державний акт не отримали, підстав для охоплення спірної земельної ділянки заповітом ОСОБА_3 немає, право власності не перейшло до неї в порядку спадкування у зв'язку з відсутністю прав на цю земельну ділянку у спадкодавців.

З аналогічних підстав відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Калуської міської ради про визнання незаконним рішення № 2121 від 16.07.2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Івано-Франківській. Так ,суд першої інстанції відмовляючи в позові, посилався на те, що Львівським апеляційним адміністративним судом встановлено факт відсутності у ОСОБА_3 права на земельну ділянку, а також зазначив, що посилання ОСОБА_3 на набуття права користування земельною ділянкою за набувальною давністю не знайшло свого підтвердження з огляду на недотримання 15 річного строку користування земельною ділянкою, як того вимагає Земельний кодекс України. З цих же підстав ухвалою від 14.07.2014 року апеляційним судом постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За наведених обставин, суд вважає, що позивачами та їх представником не доведено належними та допустимими доказами порушення оскаржуваного рішеня прав, свобод та інтересів, що є підставою для відмови позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 70, 71, 72, 158-163 КАС України, суд,-

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Калуської міської ради та третьої особи ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення калуської міської ради.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: