Справа № 676/9496/14-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 березня 2015 року м. Київ К/800/13864/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії та рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі щодо обмеження під час перерахунку пенсії позивача за вислугою років розміром 80 % від суми місячного заробітку; зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у місті Кам'янець-Подільському і Кам'янець-Подільському районі провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми місячного заробітку та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 25 липня 2014 року по день ухвалення судового рішення.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції, а позов задоволено частково: визнано протиправними дії та рішення Управління пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі щодо обмеження під час перерахунку пенсії позивача за вислугою років розміром 80 % від суми місячного заробітку; зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у місті Кам'янець-Подільському і Кам'янець-Подільському районі провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми місячного заробітку та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 25 липня 2014 року по день ухвалення судового рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 1 липня 2012 року по 24 липня 2014 року залишено без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду.

Судові рішення в частині задоволених позовних вимог мотивовані тим, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру". У зв'язку з цим, суди дійшли висновку, що ОСОБА_1 має бути перераховано пенсію, виходячи з 90 % його місячного заробітку, який він мав при виході на пенсію.

Апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції виходив з того, що ним допущено порушення норм процесуального права, зокрема безпідставно не залишено частину позовних вимог позивача за період з 1 липня 2012 року по 24 липня 2014 року без розгляду, оскільки з позовними вимогами про перерахунок пенсії позивач звернувся 25 грудня 2014 року.

Щодо доводів позивача про стягнення недоплаченої різниці після перерахунку пенсії у сумі 22560 грн апеляційний суд зазначив, що такі вимоги не були заявлені в суді першої інстанції, а тому в силу частини четвертої статті 195 КАС України не можуть бути розглянуті.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на необґрунтоване залишення частини позову без розгляду та заподіяння йому моральної шкоди в розмірі 1000 грн, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким стягнути заподіяну матеріальну і моральну шкоду в розмірі 22560 грн та 1000 грн відповідно.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак