Справа № 2а/0370/1524/11
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/9991/11335/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Маринчак Н.Є.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2011 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року

у справі № 2а/0370/1524/11

за позовом Приватного підприємства «Луцькпідшипниксервіс»

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання нечинними наказів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року, адміністративний позов Приватного підприємства «Луцькпідшипниксервіс» (далі - ПП «Луцькпідшипниксервіс»; позивач) до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції (далі - Луцька ОДПІ; відповідач) задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано накази № 1250 від 17 травня 2011 року та № 1398 від 30 травня 2011 року про проведення документальних позапланових виїзних перевірок. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП «Луцькпідшипниксервіс» судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, Луцька ОДПІ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2011 року, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а постановлені у справі судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 17 травня 2011 року Луцькою ОДПІ з посиланням на пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) та постанову Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» (далі - Постанова № 1238) видано наказ № 1250 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства в зв'язку з необхідністю дослідження виконання ним пункту 200.4 статті 200 ПК України при заповненні декларації з податку на додану вартість за січень 2011 року.

В подальшому, контролюючим органом прийнято наказ № 1398 від 30 травня 2011 року про проведення відповідно до пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України та на підставі листа Державної податкової адміністрації у Волинській області № 3195/7/07-111 від 17 травня 2011 року документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Луцькпідшипниксервіс».

На час розгляду справи в попередніх судових інстанціях фактично перевірки на підставі цих наказів не проведено.

Визнаючи протиправними та скасовуючи названі акти індивідуальної дії, суди виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Вичерпний перелік підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків наведено в пункті 78.1 статті 78 ПК України.

Серед вказаного переліку відсутня така обставина, як необхідність дослідження виконання платником вимог пункту 200.4 статті 200 ПК України.

Також, оспорюваний наказ не містить підстав для проведення документальної позапланової перевірки, наведених у Постанові № 1238, крім пункту 7, який є банкетною нормою та відсилає до пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Що стосується наказу № 1398 від 30 травня 2011 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, то слід враховувати, що за правилами підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі коли органом державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається органом державної податкової служби вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу

А відтак, у наведеному випадку при прийнятті названого акту індивідуальної дії на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України відповідачем перевищено повноваження, оскільки за правилами цієї норми виключне право на прийняття наказу про проведення перевірки закріплено за органом державної податкової служби вищого рівня, яким у спірній ситуації є ДПА у Волинській області.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що на час розгляду справи не відбулось допуску посадових осіб контролюючого органу до спірних перевірок, висновок судових інстанцій про необхідність задоволення позову слід визнати правильним.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року такими, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції відхилити, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Маринчак Н.Є.