Справа № 800/25/15
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Київ справа № 800/25/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Калашнікової О.В.

суддів Зайця В. С.

Васильченко Н.В.

Леонтович К.Г.

Чалого С.Я.

секретар судового засідання - Маджар О. М.

за участю:

представника відповідача Долгова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вищого адміністративного суду України справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Верховної Ради України про визнання неправомірною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2015 року ОСОБА_5 пред'явив позов до Верховної Ради України про визнання неправомірною бездіяльність Верховної Ради України щодо нерозгляду подання Вищої Ради юстиції України про звільнення з посади судді за №7/0/12-14 від 11.02.2014 року більше року, визнання порушеним права на отримання довічного грошового утримання відповідно до частини третьої статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668-УІ від 08.07.2011, №3668- VI, що діяли на час подачі заяви та визнані такими, що не відповідають Конституції України є неконституційними згідно з рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013р. та визнання порушеним права на отримання вихідної допомоги судді у зв'язку з відставкою (ст. 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2756-VI від 02.12.2010 року, в редакції. яка діяла на час виникнення права на відставку).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 січня 2015 року відкрите провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Верховної Ради України в частині визнання неправомірною бездіяльності Верховної Ради України, позов в частині вимог про визнання порушеним права на отримання довічного грошового утримання та права на отримання вихідної допомоги судді у зв'язку з відставкою у встановленому законом розмірі повернуто позивачу за непідсудністю.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що будучи обраним суддею Апеляційного суду Івано-Франківської області безстроково, 19 вересня 2013 року подав заяву до Вищої ради юстиції про відставку, на підставі якої 15 жовтня 2013 року внесено подання до Верховної Ради України про звільнення . Проте, лише 25 грудня 2014 року Верховною Радою України була прийнята постанова № 59-VIII, зокрема, про його звільнення (реалізовано вказане подання ВРЮ), на підставі якої наказом голови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2014 року позивач звільнений з посади судді та виключений із складу суду з 27 січня 2015 року.

Посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. 102 Закону України « Про статус суддів» щодо звільнення судді з посади за віком з наступного дня після досягнення ним шестидесяти п'яти років та не розгляд його заяви про звільнення відповідачем тривалий час після надходження документів з Вищої Ради Юстиції просив визнати протиправною бездіяльність Верховної Ради України щодо несвоєчасно розгляду питання про прийняття відставки.

Позивач в судове засідання не з,явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує.

Представник відповідача проти позову заперечує, вважає що відсутні підстави для задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, колегія суддів встановила наступне.

З липня 1982 року позивач обіймав посаду судді апеляційного суду Івано-Франківської області.

19 вересня 2013 року ним подано заяву до Вищої ради юстиції про звільнення його з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку.

15 жовтня 2013 року Вищою радою юстиції прийняте рішення № 1030/0/15-13 про внесення подання до Верховної Ради України про його звільнення судді.

25 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято постанову № 59-VIII «Про звільнення суддів», якою відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України у зв'язку з поданням заяви про відставку, позивача звільнено з посади судді Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Вважаючи протиправною бездіяльність Верховної Ради України, що на думку позивача, полягає у довготривалому (несвоєчасному) розгляді питання про прийняття його відставки, як судді Апеляційного суду Івано-Франківської області, звернувся до Вищого адміністративного суду з даним позовом.

Виходячи з загальних засад права, бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це певна форма його поведінки, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов'язків згідно з законодавством України.

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не допущена бездіяльність в частині прийняття вказаної постанови (рішення), виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про Регламент Верховної Ради України" № 1861-VI від 10 лютого 2010 року (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1861).

За змістом статті 19 Конституції України всі органи влади, у тому числі законодавчої, здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах.

Частиною четвертою статті 82 Основного Закону передбачено, що порядок роботи Верховної Ради України встановлюється Конституцією України та Законом про регламент Верховної Ради України.

Відповідно до частини першої статті 82 Конституції України Верховна Рада України працює сесійно.

Зазначене положення також закріплене в статті 9 Регламенту Верховної Ради України, відповідно до якої Верховна Рада проводить свою роботу сесійно (частина перша); сесії Верховної Ради складаються, зокрема, із засідань Верховної Ради; засідання Верховної Ради можуть бути, зокрема, пленарними (частина п'ята).

Стаття 19 Регламенту визначає, що за звичайних обставин перший і третій тижні кожного календарного місяця впродовж сесії відводяться для пленарних засідань Верховної Ради.

Згідно з частиною першою статті 20 Регламенту порядок денний сесії Верховної Ради затверджується Верховною Радою на кожну чергову сесію.

Частиною третьою статті 22 Регламенту передбачено, що проект постанови Верховної Ради про затвердження порядку денного сесії Верховної Ради приймається в цілому більшістю голосів народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради.

Статтями 84 та 91 Конституції України встановлені повноваження Верховної Ради України, які стосуються процедури проведення пленарних засідань та голосування на них.

Жодного порушення зазначеної процедури судом не встановлено.

Також законодавчим актом, на який посилається позивач, не регламентовано строки вчинення певних дій, що спростовує його доводи про вчинення тривалої бездіяльності.

Крім того, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає, що доводи представника відповідача про відсутність законодавчо встановленого строку розгляду питання про звільнення позивача з посади судді не свідчать на користь позивача, як на підставу порушення її прав. В даному випадку необхідно виходити з загальних принципів розуміння «розумності строку».

З огляду на викладене, доводи позивача не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, у зв'язку з чим необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог до Верховної Ради України про визнання бездіяльності незаконною.

На підставі викладеного та керуючись статтею 18, 159-163, 171-1 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Верховної Ради України про визнання неправомірною бездіяльності.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд Верховним Судом України, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Заява про перегляд судового рішення може бути подана не пізніше 10 днів з дня ухвалення судового рішення безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: підпис

Судді: підписи