Справа № 1570/11455/09
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/11455/09

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Іста-Трансавто" - Мальцева Данила Васильовича, представника прокуратури - Вербовщука Сергія Григорійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Іста-Трансавто" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іста-Трансавто" до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участю прокуратури Малиновського району м. Одеси та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Юніол", про визнання протиправною бездіяльності, стягнення надмірно сплаченого мита та податку на додану вартість,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Іста-Трансавто" звернулося до суду з адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів (далі - Південна митниця), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - ГУ ДКС), та уточнюючи позовні вимоги просили визнати протиправною бездіяльність Південної митниці щодо повернення надмірно сплачених до бюджету мита у сумі 770045,46 грн. та податку на додану вартість у сумі 770045,87 грн., які було зараховано до бюджету, у загальній сумі 1540031,33 грн.; та стягнути з Державного бюджету України надмірно сплачені до бюджету мита у сумі 770045,46 грн. та податку на додану вартість у сумі 770045,87 грн., які було зараховано до бюджету, у загальній сумі 1540091,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що Південною митницею протиправно відмовлено у прийнятті поданих митних декларацій, в яких заявлена митна вартість, яка визначена декларантом за методом ціни договору щодо товарів, що імпортуються, що призвело до прийняття невірного рішення про визначення митної вартості та безпідставного донарахування значно більшої суми коштів, яка підлягає сплаті до Державного бюджету України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у задоволені позовних вимог ТОВ "Іста-Трансавто" відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, представником ТОВ "Іста-Трансавто" подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення у справі, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Іста-Трансавто" укладало зовнішньоекономічний контракт як Комісіонер в інтересах ТОВ "ВКФ "Юніол", згідно договору комісії від 21.01.2008р. відповідно до якого ТОВ "ВКФ "Юніол" доручає, а Комісіонер - ТОВ "Іста-Трансавто" зобов'язується від свого імені й за рахунок Комітента - ТОВ "ВКФ "Юніол" згідно договору комісії від 21.01.2008р. за винагороду, купити товар у строки, на умовах і за ціною, передбачених Договором. Комісіонер зобов'язаний від свого імені й за рахунок Комітента укладати договори на поставку Товару Комітенту, іноземним постачальникам з дотриманням умов, передбачених договором комісії. В даних правовідносинах за рахунок ТОВ "ВКФ "Юніол" придбавалися ТОВ "Іста-Трансавто" за вказаним контрактом автомобілі, отримуючи відповідну винагороду згідно умов договору комісії, митне оформлення яких проводило ТОВ "Толиман" за договором доручення.

За умовами вищевказаного договору комісії, який є чинним та не визнавався в установленому законодавством порядку недійсним, ТОВ "Іста-Трансавто" наділено комітентом правом здійснювати всі необхідні дії, в тому числі із застосуванням судового захисту, з повернення коштів, надміру сплачених під час митного оформлення придбаних для комітента товарів, саме від свого імені, але в інтересах ТОВ "ВКФ "Юніол", що відповідає змісту інституту комісії та передбачає подальше перерахування отриманих внаслідок таких дій коштів на рахунок останнього. При цьому, під час митного оформлення товарів, власником якого виступало ТОВ "ВКФ "Юніол", відповідне мито та податок на додану вартість сплачувались безпосередньо ТОВ "Іста-Трансавто". На випадок надмірно сплачених ТОВ "Іста-Трансавто" в межах виконання договору комісії митних платежів має безпосередній вплив на права цього підприємства в частині забезпечення ним належного виконання зобов'язань за укладеним договором комісії, умови якого прямо передбачають обов'язок ТОВ "Іста-Трансавто" забезпечувати повернення надмірно сплачених митних платежів.

Відповідальною особою за здійснення митного оформлення товару ТОВ "Іста-Трансавто" призначило декларанта ТОВ "Толиман", та 01 лютого 2008 року між зазначеними товариствами був укладений договір доручення №01/02 на декларування товарів, транспортних засобів та інших предметів, переміщуваних через державний кордон України, відповідно до умов якого Брокер взяв на себе зобов'язання по проведенню митного оформлення вантажу та надавання послуг митного брокера, виконувати послуги по декларуванню товарів, транспортних засобів та інших предметів, які переміщуються через митний кордон України, а також виконання митних процедур про проведення інших процедур, необхідних для виконання умов договору.

На виконання контрактів з Компанією CK COMPANY LTD та Компанією EXPRESS LLP останніми були поставлені позивачу легкові автомобілі згідно інвойсів №№RDT-128- RDT-132, RDT-193, RDT-199, RDT-200, RDT-205- RDT-303, RDT-363- RDT-367 від 18.04.2008 року, RDT-337, RDT-372, RDT-374- RDT-377 від 07.03.2008р, CHI-449-CHI-458 від 18.04.2008р.

ТОВ "Толиман", згідно договору доручення №01/02 від 01.02.2008р., були подані до Приморської та Одеської митниць вантажні митні декларації на вказані автомобілі №511000106/8/003407 від 03.03.2008 року, №511000106/8/007720 від 26.04.2008 року, №511000106/8/003615 від 04.03.2008 року, №511000106/8/003464 від 04.03.2008 року, №511000106/8/003688 від 05.03.2008 року, №511000106/8/003689 від 05.03.2008 року, №511000106/8/003687 від 05.03.2008 року, №511000106/8/003690 від 05.03.2008 року, №511000106/8/003691 від 05.03.2008 року, №511000106/8/003755 від 06.03.2008 року, №511000106/8/003759 від 06.03.2008 року, №511000106/8/004016 від 11.03.2008 року, №511000106/8/004019 від 11.03.2008 року, №511000106/8/004017 від 11.03.2008 року, №511000106/8/004015 від 11.03.2008 року, №511000106/8/004014 від 11.03.2008 року, №511000106/8/004943 від 24.03.2008 року, №511000106/8/004942 від 24.03.2008 року, №511000106/8/004944 від 24.03.2008 року, №511000106/8/004946 від 24.03.2008 року, №511000106/8/004945 від 24.03.2008 року, №511000106/8/004947 від 24.03.2008 року, разом з іншими необхідними документами (в тому числі інвойсами, контрактами).

Позивач стверджує, що Приморською митницею усно відмовлено в прийнятті митних декларацій, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України у зв'язку із заниженням митної вартості товару, що імпортується.

В результаті вказаної відмови, позивач оформив декларації по цінам, запропонованим Митним органом, що призвело до надмірно сплачених до бюджету мита у сумі 770045,46 грн. та податку на додану вартість та стало підставою звернення до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що за результатами перевірки поданих ТОВ "Толиман" вантажних митних декларацій митний орган не встановив порушень в частині визначення декларантом самостійно митної вартості вказаних автомобілів за шостим методом, та здійснив їх митне оформлення, а позивач добровільно сплатив до бюджету мито та ПДВ з розрахунку задекларованої митної вартості. Посадові особи Південної митниці здійснили контроль за правильністю визначення митної вартості товарів та зробили висновок, що рівень митної вартості відповідає заявленому і здійснили митне оформлення заявлених за ВМД транспортних засобів на рівні митної вартості, заявленої декларантом, що відповідачем не приймалися ні рішення про визначення митної вартості товару, ні картка відмови у проведенні митного оформлення товару.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 статті 262 Митного кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - МК України) передбачено, що митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Відповідно до статті 259 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 249 МК України передбачено, що митні органи самостійно визначають митну вартість на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари лише за відсутності підтверджувальних документів, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відомостей стосовно заявленої вартості.

Як встановлено судом, вантажні митні декларації (далі - ВДМ), за якими у березні 2008 року позивачу надійшов товар, були заповнені декларантом та подані до Митного органу для здійснення митного оформлення товарів.

За приписами статті 90 Митного кодексу України, посадові особи митних органів не мають права заповнювати митну декларацію, змінювати чи доповнювати відомості, зазначені в митній декларації, за винятком внесення до неї відомостей, що належать до компетенції митних органів.

З матеріалів справи також вбачається, що Приморською митницею Рішення по визначенню митної вартості товару не приймались, в графах 44 ВМД відповідної відмітки немає.

Таким чином, колегія суддів погоджується, оскільки декларантом самостійно визначена митна вартість, це спростовує посилання ТОВ "Іста-Трансавто" на наявність усної відмови Митниці в прийнятті митних декларацій.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 6 статті 86 МК України, відмова Митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту. Усної відмови в прийнятті митних декларацій Митним кодексом України не передбачалося.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу виходив, що ТОВ "Іста-Трансавто" не доведено існування рішення Митного органу про визначення митної вартості товару, з чим також погоджується колегія суддів.

Декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду Рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо ж Митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам МК України, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими немає.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі №21-338а14.

Також, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, в частині позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ "Іста-Трансавто" надмірно сплачених до бюджету платежів, то відповідно до абзаців першого, другого пункту 1, пунктів 2, 3, 4 розділу ІІІ Порядку повернення для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом ДМСУ, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1095/14362; чинного на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок взаємодії), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом ДМСУ.

Відповідно до пункту 2 Порядку взаємодії повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів здійснюється на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації. Зазначений висновок оформляється відповідно до заяви платника, яка подається до митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.

Згідно з пунктом 7 Порядку взаємодії на підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

Із системного аналізу наведених вище норм, можна дійти висновку, що якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною Митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії.

Тому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки, в даній справі Митним органом не приймалось рішення про застосування митної вартості, вона була визначена декларантом самостійно, а отже надмірна сплата обов'язкових платежів ТОВ "Іста-Трансавто" не здійснювалась.

Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що Рішення відповідачем - Південною митницею, і як встановлено в судовому засіданні і Приморською митницею, щодо визначення митної вартості товару не приймалося (гр.44), позивачем була самостійно визначена митна вартість, метод її визначення, що підтверджується відповідними відмітками в ВМД (гр.43), що свідчить про відсутність порушення прав, свобод та інтересів зі сторони відповідача, та безпідставність і необґрунтованість поданого адміністративного позову.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог ТОВ "Іста-Трансавто" є правомірним та обґрунтованим.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду зроблені під час розгляду аналогічної справи (ухвала від 11 лютого 2015 року по справі К/800/30026/13 К/800/30667/13 К/800/30683/13).

Підсумовуючи все викладене, а також враховуючи вимоги ч.1 статті 71 КАС України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іста-Трансавто" - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 березня 2015 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова