Справа № 2а-10786/12/2070
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2015р. м. Київ К/800/13037/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Амєліна С.Є.,
Ліпського Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк»

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «ПроКредит Банк» до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Київський ВДВС Харківського МУЮ), третя особа - Приватне підприємство (далі - ПП) «Нива - В.Ш.» про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду з позовом про визнання незаконними дій Київського ВДВС Харківського МУЮ щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації на прилюдних торгах майна, що є предметом іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 11 червня 2012 року по виконавчому провадженню № 27382674 продано з прилюдних торгів предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 65,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав боржнику - ОСОБА_5 та на розрахунковий рахунок АТ «ПроКредит Банк» перераховано грошові кошти в сумі 137664,19 грн. Вважає, що кошти від продажу майна боржника розподілені з порушенням вимог частини 1 статті 44 Закону України «Про іпотеку», оскільки розмір винагороди спеціалізованої організації за надані нею послуги з реалізації майна перевищує 5% розмір гарантійного внеску від початкової ціни лоту. Отже, визначений відповідачем розмір винагороди організатора торгів, що становить 14%, призвів до недоотримання позивачем в рахунок погашення заборгованості по виконавчому провадженню суми 16084,78 грн. Просив зобов'язати Київське ВДВС Харківського МУЮ здійснити перерахунок стягнутих з боржника грошових сум, зменшивши розмір винагороди торгівельної організації до 5% вартості проданого майна.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2012 року, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ПроКредит Банк» порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, 30 червня 2011 року ПАТ «ПроКредит Банк» направило до Київського ВДВС Харківського МУЮ на примусове виконання виконавчий напис № 2281 від 23 червня 2011 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу на підставі договору іпотеки № 6503-ІД-01 від 18 січня 2008 року, про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 65,7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить боржнику - ОСОБА_5

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем вжито примусових заходів по зверненню стягнення на майно боржника. Зокрема, вказане майно описано та арештовано, до участі у виконавчому провадженні залучено суб'єкта оціночної діяльності, яким надано висновок щодо вартості арештованого майна.

Згідно звіту про оцінку майна від 19 грудня 2011 року, ринкова вартість об'єкта оцінки становить 240 700,00 грн без урахування ПДВ.

Відповідно до договору №2112044 від 07 березня 2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного між Київським ВДВС Харківського МУЮ та Філією №21 ПП «Нива В.Ш.» вказаний житловий будинок передано на реалізацію. За договором винагорода організатора прилюдних торгів становить 14% від ціни продажу арештованого нерухомого майна.

У зв'язку з тим, що торги, які призначались на 05 квітня 2012 року та 11 травня 2012 року визнавались такими, що не відбулися за відсутністю покупців, Київським ВДВС Харківського МУЮ двічі проведено переоцінку майна та зменшено вартість на 26% від початкової вартості. Остаточна вартість майна складала 178 719,75 грн.

08 червня 2012 року покупцем ОСОБА_6 внесено гарантійний внесок у розмірі 8935,99 грн.

11 червня 2012 року ПП «Нива-В.Ш.» проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки. За результатами вказаних прилюдних торгів предмет іпотеки реалізовано за ціною 178719,75 грн, з них винагорода організатора прилюдних торгів склала 25020,75грн. Грошові кошти у розмірі 153698,98 грн перераховані 14 червня 2012 року покупцем на депозитний рахунок Київського ВДВС Харківського МУЮ.

Отримані від реалізації майна кошти 25 червня 2012 року розподілені державним виконавцем Київського ВДВС Харківського МУЮ наступним чином: 1) 137664,19 грн перераховано на користь ПАТ «ПроКредит Банк»; 2) 13766,42 грн стягнуто виконавчого збору; 3) 68,37 грн стягнуто витрат на проведення виконавчих дій.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «ПроКредит Банк» вважав, що розмір винагороди, сплачений ПП «Нива-В.Ш.», перевищує розмір, який встановлений Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частинами 1, 8 статті 54 Закону № 606-XIV встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

У прилюдних торгах мають право брати участь фізичні і юридичні особи, які сплатили гарантійний внесок і можуть відповідно до закону бути покупцями нерухомого майна, що реалізується. Розмір гарантійних внесків визначається спеціалізованою організацією, але він не може перевищувати 5 відсотків початкової ціни продажу предмета іпотеки (частина 1 статті 44 Закону України «Про іпотеку»).

На виконання Закону № 606-XIV розроблена Інструкція про проведення виконавчих дій (затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5) (далі - Інструкція, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до вказаного Закону, інших нормативно-правових актів, підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших нормативно-правових актів та цієї Інструкції.

Згідно із частинами 1-3 статті 62 Закону № 606-XIV реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині 8 статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Пунктом 5.12.1 Інструкції передбачено, що реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в пункті 5.1.2 цієї Інструкції, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно визначаються Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (п. 1.1. Тимчасового положення).

Пунктами 1.2., 1.4. Тимчасового положення передбачено, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. Організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

За визначенням пунктів 2.4., 2.10. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, учасником прилюдних торгів є фізична або юридична особа, яка сплатила гарантійний внесок і може бути покупцем відповідно до законодавства України; гарантійний внесок - завдаток, який за одним лотом сплачує фізична або юридична особа, розмір якого дорівнює сумі винагороди спеціалізованої організації за надані нею послуги з реалізації майна, визначеній виходячи зі стартової ціни лота.

У відповідності з пунктами 3.1., 5.1., 5.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. Розмір винагороди за надані послуги з реалізації арештованого майна не повинен перевищувати з урахуванням податку на додану вартість 15 відсотків від вартості майна. У разі якщо майно реалізоване за ціною, вищою від стартової, спеціалізована організація здійснює перерахунок винагороди пропорційно до збільшення ціни майна та зазначає у протоколі прилюдних торгів суму винагороди, яку покупець повинен додатково сплатити, а також рахунок спеціалізованої організації, на який необхідно сплатити дані кошти. На підставі копії затвердженого протоколу переможець прилюдних торгів протягом семи банківських днів з дня затвердження протоколу, не враховуючи дня проведення прилюдних торгів, здійснює розрахунки за придбане на прилюдних торгах майно в такому порядку: покупець перераховує на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби зазначену в затвердженому протоколі прилюдних торгів суму грошових коштів, яка дорівнює різниці між продажною ціною придбаного ним лота і сумою винагороди спеціалізованої організації за цим лотом, сплаченої на поточний рахунок організатора прилюдних торгів. сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок організатора аукціону, визнається частиною оплати покупцем придбаного ним на прилюдних торгах майна і залишається спеціалізованій організації в рахунок оплати наданих нею послуг з реалізації цього майна. Різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди спеціалізованої організації перераховується покупцем на поточний рахунок цієї організації. Гарантійний внесок, унесений покупцем до початку прилюдних торгів, зараховується покупцю до купівельної ціни, іншим учасникам ця сума повертається протягом трьох робочих днів після закінчення прилюдних торгів. Гарантійний внесок також підлягає поверненню, якщо торги не відбулися.

Таким чином, Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна надає визнання як гарантійного внеску та винагороди спеціалізованої організації за надані нею послуги з реалізації майна, так і порядок їх обрахунку.

Колегія суддів, зважаючи на доводи касаційної скарги, які є аналогічними доводам позовної заяви щодо того, що гарантійний внесок дорівнює сумі винагороди спеціалізованій організації за надані послуги з реалізацій майна, зазначає, що за визначенням у пункті 2.4. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна гарантійний внесок є завдатком.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про іпотеку» гарантійний внесок, сплачений покупцем до початку прилюдних торгів, зараховується до ціни продажу.

З підстав наведеного, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що позивачем помилково ототожнено поняття «гарантійний внесок» та поняття «винагорода за надані послуги з реалізації арештованого майна».

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та ухвалили законні рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України, якщо суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
С.Є. Амєлін
Д.В. Ліпський