Справа № 161/2916/15-а
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2916/15-а
Провадження № 2-а/161/145/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Лукашевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

26.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в УПФ України в м. Луцьку Волинської області та отримує пенсію за інвалідністю 2 групи з 15.06.2010 року. В лютому 2015 року вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, нарахованих сум індексації, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії. Однак, УПФ України в м. Луцьку своїм листом від 16.02.2015 року відмовило їй у задоволенні її вимог з посиланням на ст. 33 Закону України "Про державну службу". Просить визнати дії УПФ України в м. Луцьку Волинської області щодо не включення їй до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації неправомірними; зобов'язати УПФ України в м. Луцьку Волинської області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з 15.06.2010 року з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 85 % від суми заробітної плати, діючого на день призначення пенсії.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник відповідача Буй А.Т. у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги не визнав із врахування письмового заперечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку з 15.06.2010 року як одержувач пенсії по інвалідності, що призначена останній згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу".

10.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із урахування виплаченої їй матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати (а.с.10).

Як вбачається із відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку № 112/П-01 від 16.02.2015 року, позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії із посиланням на ст. 33 Закону України "Про державну службу" та вказано, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомоги на оздоровлення, індексація заробітної плати не належать до надбавок включених до вищевказаного закону (а.с.8-9).

Як вбачається із довідки УПФ України в м. Луцьку від 27.01.2015 року №; 863/0410-22 за період із січня 2008 року по грудень 2010 року ОСОБА_1 виплачено індексації заробітної плати в розмірі 1824,67 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 8149,10 грн., матеріальної допомоги на соціально-побутові питання в розмірі 5164,76 грн., та на вказані виплати нараховано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування (а.с.13-15).

Суд приходить до висновку, що такі мотиви відповідача у відмові позивачу перерахувати пенсію та подані заперечення є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Із наведеного вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, отримані ОСОБА_1 суми виплат, з яких фактично нараховано та сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в її дохід, як застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В той же час, щодо посилання представника відповідача на положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", за яким зменшено відсоток суми заробітної плати при призначенні пенсії державним службовцям, суд означає наступне.

Так, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст. 37 Закону України "Про державну службу", відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60% від суми заробітної плати. Однак враховуючи, що пенсія позивачу призначена раніше, тобто до внесенні змін у ст. 37 Закону України "Про державну службу", норми вищевказаного Закону не підлягають до застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 26.02.2015 року. А тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 26.08.2014 року. Позовні вимоги поза межами строку звернення до суду, слід залишити без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 99-100, 122, 138, 159-163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо не включення ОСОБА_1 до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з 26.08.2014 року з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 85 % від суми заробітної плати, діючого на день призначення пенсії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії за період з 15.06.2010 року по 25.08.2014 року - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.