Справа № К/9991/72257/11-С
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2012 р. м. Київ К/9991/72257/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий:Лосєв А.М.
Судді: Бившева Л.І.
Шипуліна Т.М.,

при секретарі Титенко М.П.
за участю представників:
позивача:не з'явився,
відповідача-1:не з'явився,
відповідача-2:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2010 р.

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2011 р.

у справі № 2-а-3959/10/2170

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_5

до Державної податкової адміністрації у Херсонській області,

Державної податкової інспекції у Скадовськомку районі Херсонської області

про визнання нечинним акта перевірки та скасування рішення про

застосування штрафних (фінансових) санкцій,

В С Т А Н О В И В :

Приватний підприємець ОСОБА_5 (надалі - позивач, ПП ОСОБА_5.) звернувся до суду з позовом до Державної податкової адміністрації у Херсонській області (надалі - відповідач-1, ДПА у Херсонській області) та Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області (надалі - відповідач-2, ДПІ у Скадовському районі Херсонської області) про визнання нечинним акта перевірки від 08.07.2010 р. та визнання нечинним та скасування рішення № від 20.07.2010 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10 540,00 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2010 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2011 р. позов задоволено частково: закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання нечинним акта перевірки; визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Скадовському районі Херсонської області від 20.07.2010 р. № ; стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП ОСОБА_5 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3,40 грн.

У касаційній скарзі ДПІ у Скадовському районі Херсонської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу ДПІ у Скадовському районі Херсонської області до суду не подавав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПА у Херсонській області провела перевірку позивача з питань дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій, за результатами якої 08.07.2010 р. складено акт (номер бланку - 002642).

Перевіркою встановлено порушення позивачем приписів пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі - Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»), яке полягало у відсутності накладних на товар (мобільні телефони) на загальну суму 5 270,00 грн. у магазині ПП ОСОБА_5, що знаходиться у АДРЕСА_1

20.07.2010 р. ДПІ у Скадовському районі Херсонської області прийняла рішення № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10 540,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що на позивача вимоги щодо ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації не розповсюджуються.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Як встановлено судами, позивач є платником єдиного податку, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 01.01.2010 р.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно з статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Указом Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (надалі - Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва») не встановлюється для фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку, обов'язок із ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Беручи до уваги викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач, як платник єдиного податку, не був зобов'язаний вести облік товарних запасів за місцем їх реалізації.

Таким чином, застосування податковим органом до ПП ОСОБА_5 штрафної (фінансової) санкції в сумі 10 540,00 грн. є неправомірним.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте податковий орган цього обов'язку не виконав та не довів законності прийнятого ним рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214-215, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області у справі № 2-а-3959/10/2170 залишити без задоволення.

2. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2010 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2011 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис)Лосєв А.М.
Судді(підпис) Бившева Л.І.
(підпис)Шипуліна Т.М.

Суддя А.М. Лосєв