Справа № 159/1261/13-а, 2а-159/56/13
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 р. Справа № 6058/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Мощенської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мощенської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити дії .

Позивач просив визнати недійсним рішення Мощенської сільської ради від 13.02.2013 року № 33/11 (10) щодо не повернення йому коштів, сплачених як судовий збір в цивільній справі та зобов'язати відповідача повернути йому такі кошти в сумі 1262, 50 грн.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2013 року позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, який, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована доводами позовної заяви. Апелянт вважає, що сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги Мощенської сільської ради на рішення у цивільній справі повинен бути повернутий сільською радою.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а провадження у справі закрити з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1, будучи Мощенським сільським головою Ковельського району Волинської області в період з листопада 2010 року по квітень 2012 року, на виконання вимог ухвали апеляційного суду Волинської області від 14.02.2012 року, сплатив, як він доводить, особисті кошти в сумі 1250 грн. судового збору від імені Мощенської сільської ради у цивільній справі, яка переглядалась в апеляційній інстанції, і у якій Мощенська сільська рада була відповідачем.

Після висловлення йому недовіри депутатами Мощенської сільської ради 11.04.2012 року ОСОБА_1 звертався до сільської ради, а в подальшому і до апеляційного суду Волинської області з заявами про повернення йому сплачених ним як судовий збір від імені Мощенської сільської ради коштів в сумі 1262,50 грн.

Рішенням сесії сільської ради від 28.04.2012 року та ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22.06.2012 року йому було відмовлено у задоволенні таких заяв.

Позивач повторно звернувся до Мощенської сільської ради із заявою про повернення йому вказаних коштів, однак рішенням сесії від 13.02.2013 року № 33/11 (10) йому було відмовлено у задоволенні такої заяви.

Факт сплати позивачем судового збору в розмірі 1250 грн. та 12,50 грн. за послуги банку підтверджено квитанціями №69/102 та № 69/103 від 23.02.2012 року, за якими одержувачем судового збору у справі за позовом ОСОБА_2 до Мощенської сільської ради є апеляційний суд Волинської області .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що немає законних підстав для повернення позивачу судового збору, який ним був сплачений за подання апеляційної скарги, тому рішення Мощенської сільської ради є правомірним та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як видно з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу повернення судового збору, який був сплачений ОСОБА_1 замість Мощенської сільської ради за подання апеляційної скарги як сторони у цивільній справі.

Таким чином, рішення відповідача про відмову в поверненні коштів в розмірі 1262, 50 грн., яке є предметом спору у даній справі, випливає з норм законодавства, яке регулює цивільні, а не публічно-правові відносини. Оскаржуване рішення Мощенської сільської ради щодо не повернення ОСОБА_1 судового збору в цивільній справі не пов'язане з владними управлінськими функціями відповідача як суб'єкта владних повноважень.

Такі вимоги позивача належить розглядати в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

У зв'язку з викладеним, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі, оскільки така не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2013 року в справі № 159/1261/13-а скасувати, а провадження в справі закрити, оскільки така не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський