Справа № 2а-14831/11/2670
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"01" квітня 2015 р. м. Київ К/9991/39526/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Черпіцької Л.Т.,

секретаря судового засідання: Носенко Л.О.,

за участю представника Генеральної прокуратури України Бараненка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» до Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища міста Києва, третя особа - Київська транспортна прокуратура про визнання протиправними дій та скасування наказу, за касаційною скаргою ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2012 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року, -

встановив:

У жовтні 2011 року ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просило:

визнати протиправними дії Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища міста Києва;

скасувати наказ Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища міста Києва № 464 від 22.08.2011.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У запереченні на касаційну скаргу Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища міста Києва, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 23.10.2003 Київською міською радою прийнято рішення № 122-1/995 «Про надання і вилучення земельних ділянок, погодження місць розташування об'єктів та припинення права користування землею», у пункті 5 якого вирішено затвердити ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» проект відведення земельної ділянки (загальною площею 4,76 га (зокрема, площею 1,17 га водної акваторії)) для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру з стоянкою для човнів на Дніпровській набережній, 14, у Дарницькому районі м. Києва, та передати її у довгострокову оренду на 25 років.

27.11.2008 Київською міською радою прийнято рішення № 750/750 «Про внесення змін до пункту 5 рішення Київської міської ради № 122-1/995 від 23.10.2003 «Про надання і вилучення земельних ділянок, погодження місць розташування об'єктів та припинення права користування землею» та до договору оренди земельної ділянки № 63-6-00261 від 10.06.2005 і про передачу ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого комплексу з аквапарком, торгово-офісними приміщеннями, закладами громадського харчування, паркінгом, зоною відпочинку та стоянкою човнів на Дніпровській набережній, 10, у Дарницькому районі м. Києва», яким вирішено:

внести зміни до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 122-1/995, а саме: слова «для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру з стоянкою для човнів» замінено словами: «для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого комплексу з аквапарком, торгово-офісними приміщеннями, закладами громадського харчування, паркінгом, зоною відпочинку та стоянкою човнів»;

внести зміни до договору оренди земельної ділянки № 63-6-00261 від 10.06.2005;

внести зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року;

затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру з стоянкою для човнів» замінено словами: «для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого комплексу з аквапарком, торгово-офісними приміщеннями, закладами громадського харчування, паркінгом, зоною відпочинку та стоянкою човнів на Дніпровській набережній. 10, у Дарницькому районі м. Києва;

передати ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» у довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,7445 га для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру з стоянкою для човнів» замінено словами: «для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого комплексу з аквапарком, торгово-офісними приміщеннями, закладами громадського харчування, паркінгом, зоною відпочинку та стоянкою човнів на Дніпровській набережній. 10, у Дарницькому районі м. Києва.

Листом-погодженням проектної документації на будівництво № 15-3515 від 18.03.2010 Головне управління містобудування та архітектури міста Києва погодило позивачу та проектній організації САУ «ТАМ А. Пашенько» архітектурне рішення проекту будівництва культурно-оздоровчого комплексу з аквапарком, торгово-офісними приміщеннями, закладами громадського харчування, паркінгом, зоною відпочинку та стоянкою човнів по Дніпровській набережній, 10, 14, у Дарницькому районі м. Києва для подальшої розробки та затвердження проектної документації в установленому законодавством порядку.

Посилаючись на те, що прибережні смуги уздовж річок є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, в яких забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, Київською транспортною прокуратурою винесено протест № 2681вих-11 від 12.08.2011, у якому вимагалось скасувати лист-погодженням проектної документації на будівництво № 15-3515 від 18.03.2010 Головного управління містобудування та архітектури міста Києва.

Розглянувши протест прокуратури, Головне управління містобудування та архітектури міста Києва прийняло спірний у цій справі наказ № 464 від 26.08.2011 «Про задоволення протесту Київської транспортної прокуратури № 2681 вих-11 від 12.08.2011», яким вирішено відкликати згаданий лист-погодження та визнати його таким, що втратив чинність.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій посилались на доведеність Головним управлінням містобудування та архітектури міста Києва правомірності прийняття спірного наказу, а отже дійшли висновку про те, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає вказаний висновок таким, що зроблений на неповно з'ясованих обставинах та в порушення вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 60 Земельного кодексу України, у редакції на час спірних правовідносин, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

У частині 1 статті 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Поняття прибережної захисної смуги визначено у статті 1 Водного кодексу України, де вказано, що це частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

За змістом статті 61 Земельного кодексу України та статті 89 Водного кодексу України, у редакціях на час спірних правовідносин, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Тобто, вказані норми містять пряму заборону будівництва споруд, за винятком зазначених вище, у прибережних захисних смугах уздовж річок.

Предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів, як визначено у частині 1 статті 19 Закону України «Про прокуратуру», є відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам.

Згідно з вимогами статті 21 вказаного Закону протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи.

У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Вказуючи на те, що проектна документація позивача була затверджена Головним управлінням містобудування та архітектури міста Києва щодо будівництва на прибережній захисній смузі уздовж річки, Київською транспортною прокуратурою зазначено про допущені відповідачем порушення та винесено протест з вимогою про скасування листа-погодження № 15-3515 від 18.03.2010, за результатом розгляду якого відповідачем прийнято спірний наказ № 464 від 22.08.2011 про його скасування.

Стаття 19 Земельного кодексу України за основним цільовим призначенням визначає категорії земель України, до яких відносяться, зокрема, землі водного фонду.

В свою чергу статтею 58 Земельного кодексу України та статтею 4 Водного кодексу України передбачено, що до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (частина 1 статті 20 Земельного Кодексу України).

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказуючи, що законодавством України не встановлено обмежень щодо неможливості прийняття Головним управлінням містобудування та архітектури міста Києва рішення про відкликання своїх раніше прийнятих рішень, суди не досліджували, якими нормами чинного законодавства України керувався відповідач при прийнятті спірного наказу.

Також судами попередніх інстанцій не були предметом дослідження докази на підтвердження факту, що загадана проектна документація ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» стосується будівництва на території прибережної захисної смуги уздовж річки. Відповідні висновки з цього приводу з посиланням на докази, у судових рішеннях відсутні.

Доказами в адміністративному судочинстві, як визначено у статті 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

З врахуванням того, що у справі необхідно досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені у судових рішеннях, вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законні і обґрунтовані рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ТОВ «Інформаційне агентство «Вільна Україна» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2012 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: