Справа № 222/2008/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м. Київ К/800/22229/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

за участю секретаря судового засідання: Слободян О.М.

за участю

представника позивача - Вернигора А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Славутич» на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року у справі за позовом Малого приватного підприємства «Славутич» (надалі також - підприємство) до Степанівського сільського голови - Пурдика Володимира Андрійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання виконати певні дії,

в с т а н о в и л а:

Підприємство звернулось з позовом про визнання неправомірними дій Степанівського сільського голови, а також зобов'язання останнього в місячний термін укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 29.06.2004 року та зареєстрованого в державному реєстрі земель 29.07.2004 року за №27/22 на той самий термін і на тих самих умовах, передбачених договором.

Позов обґрунтовано наявністю у позивача права на поновлення договору оренди земельної ділянки на той же строк та на тих же умовах на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», що має відбутись шляхом укладення додаткової угоди.

Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено. Суди дійшли висновку про правомірність відмови у поновленні договору та відсутність підстав для зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

Не погоджуючись рішеннями судів, підприємство звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Прийнявши рішення щодо кожної з заявлених вимог, суди не з'ясували у чому полягає публічно-правовий характер бездіяльності відповідача та відповідно порушення прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином судами не було встановлено та досліджено дійсний характер спірних правовідносин, що склались між сторонами.

При цьому за змістом пункту 4 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними виключно адміністративних договорів.

Водночас відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 12 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів підвідомчі господарським судам.

Наведеного суди не врахували, розглянувши спір по суті дійшли передчасного висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог. Зазначене дає підстави для висновку про допущені судами порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

За викладеного судові рішення підлягають скасування на підставі статті 227 КАС України, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Славутич» задовольнити частково.

Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року, скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, але може бути переглянуте Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець