Справа № 826/16955/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним наказу в частині, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним абзацу 3 п. 28.17 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, а саме: "Копія судового рішення має бути позначена як копія і завірена підписами судді та секретаря з проставленням відбитку гербової печатки суду із зазначенням дати її оформлення або видачі. Також на копії судового рішення робиться відмітка про дату набрання судовим рішенням законної сили чи про не набрання", таким, що не відповідає п. 5 ст. 326 Цивільного процесуального кодексу України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173 затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Згідно абзацу 3 пункту 28.17 Інструкції № 173, копія судового рішення має бути позначена як копія і завірена підписами судді та секретаря з проставленням відбитку гербової печатки суду із зазначенням дати її оформлення або видачі. Також на копії судового рішення робиться відмітка про дату набрання судовим рішенням законної сили чи про не набрання.

Вважаючи, що положення абз. 3 п. 28.17 Інструкції №173 порушують права та охоронювані законом інтереси, 05 вересня 2014 року позивач звернувся до Державної судової адміністрації України з інформаційним запитом, в якому просив скасувати Інструкцію №173 в частині абзацу 3 пункту 28.17.

Листом Державної судової адміністрації України від 22 вересня 2014 року №М-1373/14 позивача повідомлено, що підстав для скасування положень абзац 3 пункту 28.17 Інструкції №173 не вбачається, оскільки положення останнього регулюють лише питання формування і оформлення судової справи в суді та не мають відношення до порядку та умов відкриття касаційного провадження у справі, відмови у відкритті такого провадження, поверненні, залишені його без руху.

Не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи абзац 3 пункту 28.17 Інструкції №173 таким, що не відповідає пункту 5 статті 326 Цивільного процесуального кодексу України, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI, Державна судова адміністрація України здійснює організаційне забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 146 вищевказаного Закону, Державна судова адміністрація України: організовує роботу з ведення судової статистики, діловодства та архіву; контролює стан діловодства у судах загальної юрисдикції; організовує комп'ютеризацію судів для здійснення судочинства, діловодства, інформаційно-нормативного забезпечення судової діяльності та забезпечення функціонування автоматизованої системи документообігу в судах; забезпечує суди необхідними технічними засобами фіксування судового процесу в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування відповідних судів.

Відповідно до ч. 5 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», голова Державної судової адміністрації України з питань, що належать до його повноважень, видає накази.

Рішенням Ради суддів України від 22 жовтня 2010 року №12 затверджено Положення про Державну судову адміністрацію України.

Згідно п. 8 Положення №12, голова Державної судової адміністрації України у межах своїх повноважень на основі та на виконання актів законодавства видає накази, організовує їх виконання.

Пунктом 9 Положення №12 передбачено, що для погодженого вирішення питань, що належать до компетенції ДСА України та обговорення основних напрямів її діяльності в ДСА України утворюється колегія. До складу колегії входять Голова ДСА України (голова колегії), його заступники, керівники структурних підрозділів ДСА України і територіальних управлінь, а також керівники апаратів апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів та Верховного Суду України, яких визначає Голова. До складу колегії можуть входити й інші особи. Членів колегії затверджує та увільняє від виконання обов'язків Голова ДСА України. Рішення колегії вводяться в дію наказами Голови ДСА України.

Таким чином, Державна судова адміністрація України наділена повноваженнями на прийняття відповідних рішень у сфері регулювання питань з ведення діловодства у судах загальної юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною судовою адміністрацією України прийнято наказ від 17 грудня 2013 року №173, яким затверджено Інструкцію №173, яка згідно п. 1.1 розроблена відповідно до положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що визначають порядок організації та діяльності органів судової влади, та встановлює правила ведення діловодства в МС, АС, ВССУ і регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення в суді до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи.

Так, згідно п. 28.17 Інструкції №173, оригінали документів, що підшиваються до судової справи (матеріалів кримінального провадження), мають бути у справі (матеріалах кримінального провадження) в одному примірнику, якщо інше не передбачено законодавством. Особам у справі (провадженні), а також у передбачених законодавством випадках особам, які не брали участі у справі (провадженні), видаються завірені копії судових рішень виключно у передбачених законодавством випадках. Копія судового рішення має бути позначена як копія і завірена підписами судді та секретаря з проставленням відбитку гербової печатки суду із зазначенням дати її оформлення або видачі. Також на копії судового рішення робиться відмітка про дату набрання судовим рішенням законної сили чи про не набрання. Копії судових повісток (судових повідомлень), копії супровідних листів суду підшиваються до матеріалів справи (кримінального провадження).

Тобто, оскаржуваним абзацом 3 пункту 28.17 Інструкції №173 визначено порядок завіряння копій судових рішень, які видаються особам у справі, а саме: шляхом позначення останньої як копії та завіреної підписами судді та секретаря з проставленням відбитку гербової печатки суду із зазначенням дати її оформлення або видачі, а також відміткою про дату набрання судовим рішенням законної сили чи про не набрання.

Водночас, як стверджує позивач, наведені положення Інструкції №173 не відповідають положенням ст. 326 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки розширюють вимоги до сторін цивільного процесу в частині подання ними касаційних скарг, що дає можливість судам апеляційних та касаційних інстанцій в межах цивільного судочинства відмовляти в прийнятті скарг, посилаючись на не виконання вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 326 Цивільного процесуального кодексу України, касаційна скарга подається у письмовій формі. У касаційній скарзі повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) ім'я (найменування) особи, яка подає скаргу, її місце проживання або місцезнаходження; 3) ім'я (найменування) осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження; 4) рішення (ухвала), що оскаржується; 5) в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; 6) клопотання особи, яка подає скаргу; 7) перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги. Касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також копії оскаржуваних рішень (ухвал) судів першої та апеляційної інстанцій.

Як вбачається з вищенаведеної норми ЦПК України, дана стаття визначає вимоги до касаційної скарги, її форму та зміст, у тому числі необхідність подання до касаційної скарги копії оскаржуваних рішень (ухвал) судів першої та апеляційної інстанцій.

Водночас, судом першої інстанції вірно зазначено, що оскаржуваним абзацом 3 пункту 28.17 Інструкції №173 визначено порядок завірення копій судових рішень, з метою їхньої подальшої видачі особам у справі.

При цьому, оскаржуваний абзац не встановлює вимог до оформлення документів під час подання касаційних скарг.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності обґрунтованих підстав стверджувати про невідповідність абз. 3 п. 28.17 Інструкції №173 правовому акту вищої юридичної сили, у тому числі, Цивільному процесуальному кодексу України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачем не наведено та доказів не надано, яким саме чином оскаржуване положення Інструкції №173 порушує його права та інтереси.

В силу ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 10.03.2015 року.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.