Справа № 817/3714/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3714/14

02 лютого 2015 року 16год. 33хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Мартиненко А.В., Євенко К.В.,

відповідача: представник Махаринець М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Автострада Україна"

до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем в жовтня місяці 2014 року була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 16.05.2012р. по 31.12.2013р. Актом перевірки від 29.10.2014р. встановлені порушення позивачем податкового законодавства, в результаті чого відповідачем донараховано податок на прибуток підприємства в сумі 102100грн. На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення на зазначену суму із застосуванням штрафних санкцій. Позивач не погоджується з порушеннями, встановленими відповідачем та стверджує, що податкові зобов'язання сформовані у відповідності до норм податкового законодавства. При здійсненні господарських операцій наявні первинні бухгалтерські документи оформлені належним чином, зауважень до них зі сторони відповідача відсутні, крім того наявні документи на використання в господарській діяльності придбаних ТМЦ, а відтак, податкове повідомлення-рішення є протиправним та належать до скасування.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача надав суду пояснення в яких позовні вимоги заперечував, та вказав, що дійсно, у позивача була проведена перевірка в ході якої були встановлено відсутність реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «УДАР», оскільки позивачем до перевірки не представлені сертифікати відповідності державної системи сертифікації придбаних ТМЦ, у видаткових накладних не зазначено номера та дати довіреності,Ю по якій отримували товар (щебінь, відсів), не надано актів прийому-передачі товарів, наказів про відрядження особи, яка підписувала видаткові накладні. Так як, на думку відповідача, вказані господарські операції не спричиняють реального настання наслідків, то позивач безпідставно сформував податковий кредит по зазначених контрагентах та безпідставно відніс до валових витрат витрати на придбання ТМЦ по зазначених взаємовідносинах. При цьому, податковий кредит по вищевказаному порушенню знято актом позапланової виїзної перевірки від 04.06.2014р. №368/17-16-22-01/38212420. Отже, податкове повідомлення-рішення відповідача про збільшення суми податку на прибуток підприємств є правомірним, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов належить до задоволення, при цьому суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем в жовтні місяці 2014 року була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 16.05.2012р. по 31.12.2013р. за наслідком якої складений Акт №711/17-16-22-01/38212420 від 29.10.2014р. (а. с. 19-86т.1).

В акті відповідач зазначає, що перевіркою встановлено відсутність реально вчиненої господарської операції з ТОВ «УДАР» по придбанню у жовтні місяці 2013р. щебеню та відсіву. Отже, в порушення норм податкового законодавства, позивач неправомірно сформував витрати, що враховують при визначенні об'єкта оподаткування на суму 528368грн., оскільки дії з перерахування постачальнику коштів за отримані товари (послуги) відбувалися без фактичного їх отримання та переходу права власності на них.

Неправомірне формування витрат, на думку відповідача, призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 102100грн.

11 листопада 2014р. відповідачем на підставі висновків акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 127625грн., з яких 102100грн. сума основаного платежу та 25525грн. штрафних санкцій (а. с. 15 т.1).

Суд не погоджується із викладеними в акті перевірки висновками відповідача, та відповідно винесеним податковим повідомленням-рішенням з огляду на таке.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автострада Україна» зареєстроване Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 16.05.2012, , перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області з 17.05.2012, зареєстроване платником податку на додану вартість, свідоцтво № 200051779 НБ №450051 від 13.12.2012; види діяльності: діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним виробами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; неспеціалізована оптова торгівля; вантажний залізничний транспорт; вантажний автомобільний транспорт; транспортне оброблення вантажів, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки.

Суд встановив, що 29.04.2013 між ТОВ «УДАР» (Постачальник) та ТОВ «Автострада Україна» (Покупець) укладено договір поставки б/н (а.с.85-87 т.1), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товар: щебінь та відсів із природного каменю. Загальна кількість Товару визначається згідно з накладними на відвантаження Товару. Кількість та асортимент Товару можуть бути додатково визначені у специфікаціях. Ціна Товару визначається згідно з накладними на відвантаження Товару та/або в додатках до даного договору.

Поставка Товару здійснюється на умовах СРТ - місце поставки вказується згідно з заявками Покупця та/або FCA - місце відвантаження, відповідно до міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, якщо інше письмово не погоджено сторонами. (п.4.1 Договору).

Відповідно до п.4.3 Договору на кожну партію Товару Покупець надає Постачальнику замовлення в письмовій формі, де зазначається номенклатура-асортимент, фракція, кількість, залізничні реквізити та адреса одержувача Товару. Дане замовлення надається Постачальнику не пізніше ніж за 15 днів до дати відвантаження товару. При поставці залізничним транспортом за невірно надані реквізити одержувача Покупець сам сплачує штрафні санкції відповідно до Статуту залізниці України та постанови КМУ України.

Згідно з п.4.7 Договору Товар вважається зданим Постачальником та прийнятим покупцем:

- по кількості - відповідно до кількості, що зазначена у видатковій накладній Постачальника;

- по якості - відповідно до якості, що зазначена в ДСТУ.

Перехід до Покупця права власності на продукцію, що поставляється за Договором, відбувається в момент підписання відповідних накладних документів представником Покупця. При виявлені недостачі, або неякісної продукції, представник Покупця складає відповідний акт, який є підставою для пред'явлення претензій Постачальнику (п.4.8 Договору).

Як зазначено вище по тексту постанови, в акті перевірки відповідача вказано, що позивач неправомірно сформував витрати, що враховують при визначенні об'єкта оподаткування, по господарській операції з контрагентом ТОВ «УДАР» у жовтні місяці 2013р. на суму 528368грн., що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 102100грн.

Разом з тим, судом встановлено, що обставини щодо реальності зазначеної господарської операції за аналогічний період між тими ж контрагентами встановлено 28.10.2014р. постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/2744/14 (а. с. 87-95 т.1), залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду 18.12.2014р.

Із зазначеної постанови вбачається, що судом проаналізовані всі документи бухгалтерського обліку ТОВ «Автострада Україна», якими оформлені спірні господарські операції, і які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача та використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, з метою отримання прибутку. Таким чином, такі документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статті 70 КАС України, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1 ст.72 КАС України).

Відповідно до п.138.1, 138.2 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п.138.4 ст.138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України зазначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, оскільки судом встановлено, що господарська операція позивача з ТОВ «УДАР» по придбанню у жовтні місяці 2013р. щебеню та відсіву не містить у собі ознак безтоварності, то суд приходить до висновку, що доводи та висновки відповідача, викладені у акті перевірки від 29.10.2014р. щодо безтоварності господарської операції з вказаним контрагентом є такими, щодо ґрунтуються на припущеннях відповідача та осіб, що проводили перевірку та не підтверджено відповідними доказами, а тому податкове повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 127625грн. не відповідає критеріям правомірності, встановленим в статті 2 КАС України, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень.

Підсумовуючи вищевикладене, суд пришов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Судові витрати присуджуються позивачу у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області № від 11 листопада 2014 року визнати протиправним та скасувати у повному обсязі.

Присудити на користь позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Автострада Україна" із Державного бюджету судовий збір у розмірі 255,25 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.