Справа № 820/1155/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 березня 2015 р. № 820/1155/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - Пеліхова О.І.,

відповідача - Лук'янцева С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Лідіс" до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "НВП Лідіс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення - рішення індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 22.01.2015 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Позивач як юридична особа зареєстрований виконавчим комітетом Харківської міської ради 06.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом серії А00 №499491 (а.с. 179-180).

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП Лідіс" взято на облік як платника податків в органах доходів і зборів з 21.06.2005 року за реєстраційним номером 1974 (а.с. 183).

Позивач є платником податку на додану вартість з 15.07.2005 року, про що останньому видано свідоцтво відповідного зразка №29700929 (а.с. 184).

Фахівцем Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена позапланова документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Лідіс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з платником податків ТОВ "ГОЛЛ" () за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року, результати якої оформлені актом від 31.12.2014 року №4646/20-36-22-03-07/33605504, яким зафіксовано порушення: п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено до сплати в бюджет суми податку н додану вартість сього у сумі 1130767 грн., у т.ч.: за серпень 2014 року на суму 1130767 грн. (а.с. 23-32).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 року № (а.с. 20).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем (покупець) 13.08.2014 року укладено із ТОВ "ГЕО-ЛЕНД ЛІМІТЕД" (продавець) договір купівлі-продажу №258, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар в строк та на умовах, зазначеному договорі. Поставка товару проводиться на підставі підписаної сторонами специфікації, в якій вказується асортимент, вартість та кількість товару, у відповідності до заявок покупця (а.с.34-36).

Реальність виконання зазначеного договору підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку: рахунком-фактури (а.с. 39), видатковими накладними: №1308 від 13.08.2014 року, №1408 від 14.08.2014 року, №1508 від 15.08.2014 року, №1808 від 18.08.2014 року, №1908 від 19.08.2014 року, №2008 від 20.08.2014 року, №2108 від 21.08.2014 року, №2208 від 22.08.2014 року, №2608 від 26.08.2014 року, №2708 від 27.08.2014 року, №2808 від 28.08.2014 року, №2908 від 29.08.2014 року (а.с. 40, 42, 44, 46, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62), податковими накладними: №223 від 13.08.2014 року на загальну суму 59999,75 грн., в т.ч. ПДВ 9999,97 грн., №251 від 14.08.2014 року на загальну суму 58980,35 грн., в т.ч. ПДВ 9830,06 грн., №284 від 15.08.2014 року на загальну суму 59765,28 грн., в т.ч. ПДВ 9960,88 грн., №310 від 18.08.2014 року на загальну суму 59963,16 грн., в т.ч. ПДВ 9993,86 грн., №349 від 19.08.2014 року на загальну суму 59765,28 грн., в т.ч. ПДВ 9960,88 грн., №373 від 20.08.2014 року на загальну суму 58870,10 грн., в т.ч. ПДВ 9811,68 грн., №384 від 21.08.2014 року на загальну суму 59162,80 грн., в т. ч. ПДВ 9860,47 грн., №425 від 22.08.2014 року на загальну суму 59999,99 грн., в т.ч. ПДВ 10000,00 грн., №470 від 26.08.2014 року на суму 59954,02 грн., в т. ч. ПДВ 9992,34 грн., №495 від 27.08.2014 року на загальну суму 59999,75 грн., в т.ч. ПДВ 9999,97 грн., №519 від 28.08.2014 року на загальну суму 39738,71 грн., в т.ч. ПДВ 6623,12 грн., №533 від 29.08.2014 року на загальну суму 42205,66 грн., в т.. ПДВ 7034,28 грн. (а.с. 65-76).

Оплата по договору купівлі - продажу від 13.08.2014 року здійснювалась в повному обсязі шляхом списання коштів з рахунків позивача, що підтверджується платіжним дорученням №76 від 02.09.2014 року (а.с. 38).

Між позивачем (замовник) фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (перевізник) 22.03.2012 року укладено договір перевезення вантажу №22031 (а.с. 77-78), за умовами якого перевізник зобов'язується організувати перевезення вантажу відправника у кількості вказані у товарно-транспортній накладній, а замовник зобов'язується оплатити перевезення вантажу. Доставка вантажу підтверджується складеними товарно-транспортними накладними (а.с. 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63). Послуги надані перевізником сплачені позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 80). На підтвердження виконання укладеного договору позивачем надано до суду акти здачі-прийому послуг (а.с. 81), рахунком - фактури (а.с. 82), талоном замовника (а.с. 83-94).

Придбані товари за договором купівлі-продажу №258 від 13.08.2014 року використано у господарській діяльності позивача, а саме: на виконання договору №2208/14-1 від 22.08.2014 року, за умовами якого замовник (ТОВ "ВЕЙ-ЛІМІТЕД") доручає, а підрядник (позивач) зобов'язується виконати комплекс робіт по ремонту мостів, а замовник зобов'язується прийняти роботу та сплатити за неї (а.с. 95-96).

Виконання умов вищевказаного договору підтверджується документами первинного обліку: договірною ціною, локальним кошторисом, відомістю ресурсів, актом приймання виконаних будівельних робіт, довідкою про вартість виконаних робіт, платіжним дорученням , податкові накладні (а.с. 97-150).

Проаналізувавши вищенаведене обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено придбання у свого контрагента товару та використання його в своїй господарській діяльності, оскільки ним виконані умови укладеного договору, що підтверджується первинними бухгалтерськими та податковими документами, які виписані з додержанням вимог п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704), п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI та п.2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку". Факти, які б позбавляли правового значення конкретні видані за здійсненою господарською операцією документи первинного бухгалтерського та податкового обліку, відповідачем не надані.

Суд зауважує, що податкові накладні містять усі обов'язкові реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Порядок формування податкового кредиту передбачений положеннями статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За правилами пункту 198.3 статті 198 вищевказаного кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Окрім іншого, суд не погоджується з твердженням відповідача викладеним в акті перевірки від 31.12.2014 року про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту, з підстав встановлення в листі державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова від 27.10.2014 року №2505/7/20-36-22-03-09 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ГЕО-ЛЕНД ЛІМІТЕД" () за серпень-вересень 2014 року" факту нереальності здійснення платником податків операцій по ланцюгу постачання, виходячи з наступного:

Пунктом 1 порядку №1232 від 27.12.2010 року про проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок передбачено, що зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Тому, у контролюючого органу не було законних підстав робити висновок про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом лише на підставі листа про неможливість проведення зустрічної звірки, оскільки контрагент позивача фактично не перевірявся, документи первинного та бухгалтерського обліку ТОВ "ГЕО-ЛЕНД ЛІМІТЕД" досліджені не були.

При цьому, суд зазначає, що посилання контролюючого органу на той факт, що свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість контрагента позивача анульовано, а тому позивачем безпідставно віднесено суми до складу податкового кредиту у перевіряємому періоді, є безпідставними.

Свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ "ГЕО-ЛЕНД ЛІМІТЕД" анульовано 22.10.2014 року, тоді як термін дії договору від 13.08.2014 року №258 до 28.08.2014 року.

Отже, як на час укладання договору купівлі-продажу №258, так і на момент проведення фактичних операцій з купівлі - продажу ТМЦ, ТОВ "ГЕО-ЛЕНД ЛІМІТЕД" було зареєстроване як платник податків та зборів, та мало статус платника податку на додану вартість, що підтверджується витягом з ЄДРСР, свідоцтвом про реєстрацію платником податку на додану вартість №200125762 (а.с. ).

За таких обставин, слід дійти висновку, що за правилами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення - рішення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним податкового повідомлення - рішення, суд зазначає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки поглинається вимогою про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, крім того, з урахуванням приписів ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України саме скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення є тим засобом захисту, який гарантуватиме захист прав позивача.

Згідно п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов до висновку, що відповідач ні документально, ні нормативно не довів правомірності винесеного податкового повідомлення - рішення, а тому вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 року №.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Лідіс" до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 22.01.2015 року №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Лідіс" (61099, м. Харків, вул. Єнакіївська, б. 1, ) судовий збір у розмірі 169.61 (сто шістдесят дев'ять гривень шістдесят одна копійка) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 березня 2015 року.

Суддя М.О. Лук'яненко