Справа № 754/20202/14-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/35/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.03.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю секретаря Щедріковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання недійсним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Деснянському районі м. Києва про визнання недійсним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника та поновлення пропущеного строку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона звернулася до УПФУ в Деснянському районі м. Києва про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, однак їй було відмовлено, оскільки позивач не надала документів про спільне проживання з померлим годувальником. На підставі цього позивачка звернулася до суду та просить визнати протиправними дії, скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва поновити трьох місячний термін для надання всіх необхідних документів щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника з 15.11.2012 року.

16.03.2015 року до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить визнати протиправними дії та скасувати рішення 11.01.2013 року УПФУ в Деснянському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд звернути увагу на те, що у відповіді ГУПФУ в м. Києві зазначається, що позивача було повідомлено про відмову в призначенні пенсії у разі втрати годувальника листом УПФУ в Деснянському районі м. Києва від 15.01.2013 року, але ця інформація не відповідає дійсності, оскільки відповідь відповідача була направлена на адресу АДРЕСА_1, а позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, а тому ОСОБА_1 дізналася про відмову в призначенні вказаної пенсії та її причини лише 09.09.2014 року, а тому пропустила тримісячний строк для надання всіх необхідних документів для призначення пенсії у разі втрати годувальника. Відповідно до п. 4.2 Постанови Правління ПФУ від 07.07.2014 року №13-1 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», орган, що призначає пенсiю, має право вимагати вiд пiдприємств, установ та органiзацiй, фiзичних осiб дооформлення у тримiсячний строк з дня подання заяви прийнятих i подання додаткових документiв, передбачених законодавством, а також перевiряти обґрунтованiсть їх видачi.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що позивач не надала документу, який би підтверджував факт спільного проживання з померлим годувальником на час його смерті чи документу, який би підтверджував, що особа була на повному утриманні померлого годувальника.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку УПФУ в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

15.11.2012 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Деснянському районі м. Києва з заявою про переведення з одного виду пенсії на пенсію по втраті годувальника (а.с.32).

Відповідно до розпорядження від 11.01.2013 року ОСОБА_1 відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в пенсійній справі відсутня довідка з ЖЕКу про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом до існування (а.с.42).

15.01.2013 року УПФУ в Деснянському районі м. Києва направило позивачу листа про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника (а.с.43).

Статтею 9 Закону № 1058-IV встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Сім'ї годувальника, який помер від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також сім'ї померлого пенсіонера, пенсія призначається незалежно від страхового стажу годувальника. Пенсія в разі втрати годувальника, який помер від загального захворювання призначається, якщо годувальник на день смерті мав стаж, який був би необхідним йому для призначення пенсії по інвалідності.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку.

Відповідно до п. 1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Пунктом 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

Якщо дорослим членам сім'ї померлого право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності, підтвердити таке право можна випискою з актів огляду МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача матеріальної допомоги по інвалідності, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. Крім того, якщо такий заявник перебував на повному утриманні померлого годувальника чи отримував від нього допомогу, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування, цей факт також вимагає документального підтвердження за допомогою довідок житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачкою до заяви про призначення пенсії по втраті годувальника було додано наступні документи: копію свого паспорта та ідентифікаційного коду, копію свідоцтва про укладення шлюбу, копію свідоцтва про смерть годувальника - ОСОБА_2, копію довідки про заробітну плату останнього (а.с.34-37,39-41). Таким чином, позивачем не було додано документів, які б підтверджували спільне проживання з померлим годувальником.

Суд не приймає до уваги, надану представником позивача довідку з ЖЕК, оскільки остання видана 22.09.1998 року, а годувальник помер - ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.27, 37).

Враховуючи, що позивачем не було надано документу, який би підтверджував факт спільного проживання з померлим годувальником на час його смерті, суд вважає відмову відповідача у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_1 - правомірною.

В судовому засіданні представник позивача посилався на те, що відповідач направив відповідь про відмову у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника на адресу АДРЕСА_1, замість вірної адреси - АДРЕСА_3, а тому позивач пропустив тримісячний строк протягом якого могла повторно звернутися з необхідними документами для призначення вказаної пенсії.

Однак, даний факт спростовується наявною в матеріалах справи копією журналу поштових відправлень, наданою представником відповідача, з якої вбачається, що лист з роз'ясненням про надання необхідних документів, а саме: довідки з ЖЕК для підтвердження того, що на момент смерті гр. ОСОБА_2 позивачка перебувала на його утриманні, направлявся за адресою АДРЕСА_3 (а.с.51-52).

Відповідно до п. 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Таким чином, законодавство не передбачає поновлення трьохмісячного терміну для надання всіх необхідних документів щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника.

Враховуючи викладене, суд вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 100, 122, 128, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання недійсним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня оголошення постанови або отримання копії постанови.

Головуючий