Справа № 804/8307/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2015 рокусправа № 804/8307/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Пасічника А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Державної казначейської служби Дніпропетровської області про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо повернення виконавчих листів №2-а-390/11, 2-а-4433/11; зобов'язати відповідача прийняти до виконання виконавчі листи №2-а-390/11, 2-а-4433/11.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалами Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2013 р. по справі №182/10385/13-а та від 19.11.2013 р. по справі №182/10388/13-а змінено спосіб та порядок виконання судового рішення, на підставі яких Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видані виконавчі листи за №2а-4433/11 від 29.10.2012 р. про зобов'язання УПФУ в м. Нікополь Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2011 р. по 22.07.2011 р.включно в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період та за №2а-390/11 від 17.01.2013 р. про зобов'язання УПФУ в м. Нікополь Дніпропетровської області перерахувати ОСОБА_1 пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 07.06.2010 р. по 22.07.2011 р. з урахуванням виплачених сум.

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 12.12.2013 року та від 19.12.2013 р. повернуто виконавчі документи стягувачеві по виконавчим провадженням №39200861 та №39477417 у зв'язку з тим, що виконання рішення суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою.

13.01.2014 р. позивач звернувся до управління Державної казначейської служби України в м. Нікополі Дніпропетровської області із заявою про прийняття виконавчих листів №2а-4433/11 від 29.10.2012 р .та №2а-390/11 від 17.01.2013 р. до виконання.

Листом №02-26/147 від 16.01.2014 р. управління Державної казначейської служби України в м. Нікополі Дніпропетровської області повідомило ОСОБА_1 про повернення виконавчих листів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №2а-4433/11 від 29.10.2012 р. та №2а-390/11 від 17.01.2013 р. як такі, що не підлягають виконанню органом казначейства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що повертаючи виконавчі листи Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №2а-4433/11 від 29.10.2012 р. та №2а-390/11 від 17.01.2013 р., управління Державної казначейської служби України в м. Нікополі Дніпропетровської області діяло у відповідності до чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (набрав чинності з 01.01.2013 р.) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється за заявою стягувача про виконання рішення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому, згідно пункту 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (пункт набрав чинності 16.10.2013), виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою ст. 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою ст. 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

За таких обставин, враховуючи викладене, оскільки рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області набрали законної сили 16.08.2012 р. та 02.08.2013 р., на підставі яких 29.10.2012 р. та 17.01.2013 р. були видані виконавчі листи №2а-4433/11 та №2-а-390/11, то примусове виконання рішення суду має здійснюватись органами державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим