Справа № 809/3288/13-а
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р. Справа № 876/554/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Бруновської Н.В., Запотічного І.І.

за участю секретаря Бєлкіної Н.І.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2013 р. у справі №809/3288/13-a за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2013 р. у справі №809/3288/13-a за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів у Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, у позові було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову суду скасувати та відмовити у позові. Апеляційна скарга мотивована неврахуванням мотивів позовної заяви. Ствердив, що відповідачем у порушення вимог статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не надано позивачу відповідь за його запитом про те, чи заведена щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Прут-Генетик» або посадових осіб цього товариства у порядку, визначеному Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», оперативно-розшукова справа. Посилається на незаконність включення для проведення перевірки працівників податкової міліції, зміст запитуваної інформації, що не передбачає розголошення інформації з обмеженим доступом.

В судових засіданнях представник скаржника апеляційну скаргу підтримав із зазначених у ній мотивів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується, що 04.07.2013 р. директор ТзОВ «Прут-Генетик» ОСОБА_2 відповідно до статті 40 Конституції України та у порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації», звернувся до Головного управління Міндоходів у Івано -Франківській області із запитом на інформацію, в якому просив повідомити його чи заведена (була заведена і закрита) у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо ТзОВ «Прут-Генетик» або посадових осіб цього товариства оперативно - розшукова справа; вказати підстави, на основі яких така оперативно - розшукова справа порушена, дату її заведення та номер; у випадку закриття оперативно - розшукової справи, вказати підставу та дату її закриття.

Відповідачем цей запит отримано 10.07.2013 р. та цього ж дня зареєстровано за вхідним № ЗПІ/2. Головним управлінням Міндоходів у Івано - Франківській області відповідь на запит позивача надано 12.07.2013 року. Дана обставина свідчить про те, що запит позивача на інформацію відповідачем розглянуто з дотриманням строку, визначеного частиною 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Листом Головного управління Міндоходів у Івано - Франківській області від 12.07.2013 року № 277/10/09-19-07-03/20 директору ТзОВ «Прут-Генетик» з урахуванням вимог статей 6 та 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» було відмовлено у наданні доступу до запитуваної інформації з посиланням на частину 10 статті 9 Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність», яка забороняє оприлюднювати або надавати зібрані відомості, а також інформацію щодо проведення або не проведення стосовно певної особи оперативно - розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності, та у зв'язку з тим, що запитувана інформація відноситься до державної таємниці.

Згідно з вимогами статті 40 Конституції України кожна особа має право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі й в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 цього Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 9 Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність» передбачає, що у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно - розшукової діяльності заводиться оперативно - розшукова справа. Постанова про заведення такої справи підлягає затвердженню начальником органу внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, охорони вищих посадових осіб, Служби зовнішньої розвідки України, оперативного підрозділу податкової міліції, органу, установи виконання покарань, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону або його уповноваженим заступником (частина 1).

Згідно з частиною 10 статті 9 цього Закону забороняється передавати і розголошувати відомості про заходи безпеки та осіб, взятих під захист, або такі, що можуть зашкодити слідству чи інтересам людини, безпеці України. Забороняється оприлюднювати або надавати зібрані відомості, а також інформацію щодо проведення або не проведення стосовно певної особи оперативно - розшукової діяльності до прийняття рішення за результатами такої діяльності. Питання оприлюднення або надання такої інформації після прийняття рішення регулюється законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, коли інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону.

В світлі наведеного, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про те, що відповідь на запит скаржника була надана у відповідності до вимог закону. Мотиви апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Частиною 9 статті 9 Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність» визначено, що громадяни України та інші особи мають право у встановленому законом порядку одержати від органів, на які покладено здійснення оперативно - розшукової діяльності, письмове пояснення з приводу обмеження їх прав і свобод та оскаржити ці дії. Однак, скаржник не звертався за такими поясненнями, не посилався на обмеження його прав чи свобод, окрім права на доступ до публічної інформації.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.11.2013 р. у справі №809/3288/13-a - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Запотічний І.І.

Повний текст ухвали складений 30.03.2015 року.