Справа № 816/449/15-а
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Полтава Справа № 816/449/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сиромятнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та часткове скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 29.01.2015 №82 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Позовні вимоги мотивовані тим, що пункт 1 наказу УМВС України в Полтавській області від 29.01.2015 №82 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності є безпідставним та необґрунтованим, оскільки в ході проведення службового розслідування за фактом виїзду за межі гарнізону начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_3 без відповідного дозволу, який став підставою для прийняття спірного наказу, комісією взагалі не з'ясовані умови, що передували недотриманню, на їхню думку, вимог наказу УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682 та телеграми УМВС України в Полтавській області від 17.12.2014 №3164/Бл, не з'ясовані причини подання рапорту на виїзд за межі Полтавського гарнізону міліції у вихідні дні з 24 до 25 січня 2015 року, не встановлено наявність вини позивача та наявність негативних наслідків погодження виїзду за межі області не з тимчасово виконуючим обов'язки начальника УМВС, а із заступником начальника УМВС. Таким чином, дані, зазначені у висновку службового розслідування за фактом виїзду за межі гарнізону начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_3 без відповідного дозволу т.в.о. начальника УМВС від 28.01.2015, не відповідають дійсним обставинам та, відповідно, не є підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення, якого фактично останнім не було допущено.

Представник позивача в ході розгляду справи позовні вимоги підтримувала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях від 04.03.2015 №36/94 (а.с. 44-47) та додаткових поясненнях від 23.03.2015 (а.с. 77-78).

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Так, 24.01.2015 о 15 год 00 хв відбулася селекторна нарада керівництва МВС України, на яку не з'явився начальник УДСБЕЗ УМВС майор міліції ОСОБА_3 У подальшому було з'ясовано, що даний працівник міліції знаходиться за межами Полтавського гарнізону.

Наказом УМВС України в Полтавській області від 27.01.2015 №55 по даному факту призначено проведення комісійного службового розслідування (а.с. 24).

За результатами службового розслідування за фактом виїзду за межі гарнізону начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_3 без відповідного дозволу т.в.о. начальника УМВС складено висновок службового розслідування від 28.01.2015 (а.с. 21-22), відповідно до якого факт виїзду начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_3 у період часу з 24.01.2015 по 25.01.2015 за межі Полтавського гарнізону знайшов своє підтвердження. В ході службового розслідування в діях начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_3 встановлено порушення вимог наказу УМВС від 16.07.2014 №682, службової телеграми УМВС від 17.12.2014 №3164/Бл, статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

На підставі висновку службового розслідування УМВС України в Полтавській області 29.01.2015 прийнято наказ №82 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності", пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, що виявилося в ігноруванні вимог статей 7 і 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, наказу МВС України від 22.02.2012 №155 "Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України", недотриманням вимог наказу УМВС України від 16.07.2014 №682 і телеграми УМВС від 17.12.2014 №3164/Бл, начальникові УДСБЕЗ УМВС майору міліції ОСОБА_3 оголошено сувору догану (а.с. 20).

Як свідчить акт заступника начальника УКЗ УМВС - начальника відділу ІОС підполковника міліції ОСОБА_4 про відмову від ознайомлення з наказом від 30.01.2015, начальник УДСБЕЗ УМВС майор міліції ОСОБА_3 30.01.2015 відмовився від ознайомлення з наказом УМВС України в Полтавській області від 29.01.2015 №82, в зв'язку з чим вказаний наказ було доведено до відома ОСОБА_3 на розширеній нараді керівництва УМВС 30.01.2015 (а.с. 23).

Не погоджуючись з пунктом 1 наказу 29.01.2015 №82, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи правомірність та законність прийняття спірного наказу (в оскаржуваній частині), суд виходить з наступного.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом МВС України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Як слідує з матеріалів справи, стосовно факту виїзду за межі гарнізону начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_3 без відповідного дозволу проведено комісійне службове розслідування, результати якого відображені у висновку службового розслідування від 28.01.2015, затвердженому т.в.о. начальника УМВС України в Полтавській області підполковником міліції ОСОБА_5 29.01.2015 (а.с. 21-22).

Так, службовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2015 о 15 год 00 хв відбулася селекторна нарада керівництва МВС України, на яку не з'явився начальник УДСБЕЗ УМВС майор міліції ОСОБА_3 У подальшому було з'ясовано, що даний працівник міліції знаходиться за межами Полтавського гарнізону.

Опитаний в ході службового розслідування помічник начальника чергової частини штабу УМВС - оперативний черговий капітан міліції ОСОБА_6 (письмові пояснення останнього наявні у матеріалах справи /а.с. 30/) повідомив, що 24.01.2015 він заступив на добове чергування. О 14 год 37 хв він отримав телефонне повідомлення від чергового МВС України з приводу проведення вказаного числа о 15 год 00 хв селекторної наради за участю керівництва МВС України. Як вказав ОСОБА_6, коли він о 14 год 50 хв вийшов зі службового кабінету т.в.о. начальника УМВС підполковника міліції ОСОБА_5, то на східцях зустрів заступника начальника УДСБЕЗ підполковника міліції ОСОБА_7, на поставлене останній запитання з приводу того, хто буде присутній на нараді, отримав відповідь, що саме вона буде присутня на нараді, оскільки начальник УДСБЕЗ УМВС майор міліції ОСОБА_3 відсутній на робочому місці.

Частиною 5 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Так, в ході проведення службового розслідування у начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_3 було відібрано письмові пояснення, у яких останній пояснив, що рапорт про виїзд за межі гарнізону у вихідні дні з 24 по 25 січня 2015 року було погоджено заступником начальника УМВС полковником міліції ОСОБА_8, оскільки він вважав, що погодження заступника начальника УМВС достатньо для здійснення такого виїзду.

Копії письмового пояснення начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_3 та рапорту від 23.01.2015, який складений останнім на ім'я т.в.о. начальника УМВС підполковника міліції ОСОБА_5 та містить відповідну резолюцію "погоджено 23.01.2015" за підписом заступника начальника УМВС полковника міліції ОСОБА_8, маються у матеріалах справи (а.с. 25-26).

Зі змісту письмових пояснень заступника начальника УМВС полковника міліції ОСОБА_8 (а.с. 31) слідує, що 23.01.2015 до нього дійсно звернувся начальник УДСБЕЗ майор міліції ОСОБА_3 з рапортом, у якому прохав дозволити виїзд за межі Полтавського гарнізону. Даний рапорт був написаний на ім'я т.в.о. начальника УМВС підполковника міліції ОСОБА_5 Оскільки особисто в нього не було заперечень з приводу даного виїзду, то про це він повідомив майора міліції ОСОБА_3 та наклав на його рапорті резолюцію - "Погоджено".

В судовому засіданні представник позивача вказувала на те, що у зв'язку з відсутністю т.в.о. начальника УМВС підполковника міліції ОСОБА_5 на момент подання начальником УДСБЕЗ майором міліції ОСОБА_3 рапорту, його виїзд 24 та 25 січня 2015 року за межі Полтавського гарнізону до м.Києва було погоджено із заступником начальника УМВС полковником міліції ОСОБА_8 Тобто, на думку представника позивача, ігнорувань вимог статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказу МВС України від 22.02.2012 №155 "Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України", наказу УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682 "Про деякі питання з організації належного забезпечення оперативно-службової діяльності" зі сторони майора міліції ОСОБА_3 допущено не було.

Однак відсутність порушення позивачем службової дисципліни не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так, відповідно до наказу УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682 "Про деякі питання з організації належного забезпечення оперативно-службової діяльності" першому заступникові начальника Управління, заступникам начальника Управління, начальникам (командирам) структурних підрозділів апарату Управління, підрозділів, що діють при УМВС (УДСО, НДЕКЦ) начальникам Полтавського МУ та міськрайвідділів УМВС під час знаходження на службі, у вихідні та святкові дні та перебування на лікуванні (у відпустці) особистий виїзд за межі області здійснювати виключно за письмовим погодженням з начальником УМВС або особою, яка виконує його обов'язки (а.с. 28).

Як свідчить відбиток вхідного штампу на наказі УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682, останній надійшов до УДСБЕЗ 18.07.2014 за вх.№198(71). Вказаний наказ розглянутий заступником начальника ОСОБА_7, доведення його вимог до особового складу доручено ОСОБА_9 У листі ознайомлення підпис майора міліції ОСОБА_3 відсутній (а.с. 28 /зі звороту/).

З метою забезпечення належної організації оперативно-службової діяльності підрозділів ОВС області, УМВС України в Полтавській області була підготовлена службова телеграма від 17.12.2014 №3164/Бл (а.с. 29). В даній телеграмі т.в.о. начальника УМВС України в Полтавській області підполковник міліції ОСОБА_5, зокрема, вимагав додатково довести до всього особового складу під підпис вимоги наказу УМВС №682 від 16.07.2014, заступникам начальника Управління, начальникам структурних підрозділів, що діють при УМВС, начальникам Полтавського МУ та міськрайвідділів УМВС виїзд працівників підпорядкованих підрозділів за межі області здійснювати виключно за письмовим погодженням з начальником УМВС або особою, яка виконує його обов'язки, а також попереджав керівників про персональну відповідальність за організацію роботи з даного напрямку та зміцнення дисципліни та законності серед особового складу.

Судовим розглядом встановлено, що телеграма УМВС України в Полтавській області від 17.12.2014 №3164/Бл надійшла до УДСБЕЗ 17.12.2014 (вх.№3234), при цьому, безпосередньо начальником УДСБЕЗ майором міліції ОСОБА_3 на телеграмі накладено резолюцію наступного змісту: "ОСОБА_7 Прошу негайно опрацювати та забезпечити негайне виконання вимог службової телеграми. Доповісти про виконання".

Відтак, позивач був обізнаний зі змістом наказу УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682 та службовою телеграмою керівництва УМВС України в Полтавській області щодо здійснення під час знаходження на службі, у вихідні та святкові дні та перебування на лікуванні (у відпустці) особистого виїзду та виїзду працівників підпорядкованих підрозділів за межі області виключно за письмовим погодженням з начальником УМВС або особою, яка виконує його обов'язки. Обізнаність з вимогами вказаних наказу та службової телеграми позивачем в позові не заперечується.

Згідно інформації УМВС України в Полтавській області, викладеної у довідці від 02.03.2015 №36/87 (а.с. 48), станом на 23.01.2015 тимчасово виконуючим обов'язки начальника УМВС України в Полтавській області був підполковник міліції ОСОБА_5 - перший заступник начальника УМВС України в Полтавській області - начальник слідчого управління. При цьому, останній протягом дня 23.01.2014 згідно з даними, зафіксованими співробітниками взводу охорони центру обслуговування підрозділів УМВС в журналі переміщень, перебував в приміщенні УМВС (а.с. 49), чим спростовуються доводи позивача про відсутність т.в.о. начальника УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 23.01.2015.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що погодження здійснення начальником УДСБЕЗ майором міліції ОСОБА_3 виїзду 24 та 25 січня 2015 року за межі Полтавського гарнізону із заступником начальника УМВС полковником міліції ОСОБА_10 не відповідає вимогам наказу УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682 "Про деякі питання з організації належного забезпечення оперативно-службової діяльності", оскільки останнім чітко встановлено, що під час знаходження на службі, у вихідні та святкові дні та перебування на лікуванні начальникам структурних підрозділів апарату Управління особистий виїзд за межі області здійснювати виключно за письмовим погодженням з начальником УМВС або особою, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку.

Згідно зі статтею 8 Дисциплінарного статуту начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Пунктом 4.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 №155, визначено, що працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов'язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Так, при визначені позивачу виду дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани відповідачем враховано те, що ОСОБА_3 займає посаду начальника УДСБЕЗ, який у відповідності до положень статті 8 Дисциплінарного статуту зобов'язаний бути прикладом для підлеглих у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, а також те, що під час проведення службового розслідування ОСОБА_3 у письмових поясненнях не визнав своєї вини щодо допущеного порушення та наполягав на тому, що погодження заступника начальника УМВС є достатнім для здійснення виїзду за межі гарнізону. Не визнається позивачем допущення порушень службової дисципліни в частині порушення вимог наказу УМВС від 16.07.2014 №682 та службової телеграми УМВС від 17.12.2014 №3164БЛ і в позовній заяві.

Судом встановлено, що відповідачем при визначені виду дисциплінарного стягнення дійсно не було з'ясовано та враховано поважність причини подання ОСОБА_3 рапорту на виїзд за межі Полтавського гарнізону міліції у вихідні дні 24 та 25 січня 2015 року в зв'язку з необхідністю проведення медичного обстеження у м. Києві (а.с. 39, 80). Однак з'ясувати вказані обставини відповідач міг лише на підставі наданих позивачем пояснень, який в ході службового розслідування не повідомляв про причини свого виїзду за межі гарнізону, а лише наполягав на достатності погодження свого виїзду заступником начальника УМВС. Таким чином, враховуючи невизнання позивачем свої вини у допущенні порушення службової дисципліни, відповідачем обґрунтовано прийнято оскаржуваний наказ, яким майору міліції ОСОБА_3 оголошено сувору догану. Доводи представника позивача про поважність причини виїзду ОСОБА_3 за межі гарнізону, відсутність негативних наслідків погодження такого виїзду не з т.в.о начальника УМВС, а із заступником начальника УМВС, що виключає можливість застосування такого суворого виду дисциплінарного стягнення як сувора догана не можуть слугувати підставою для скасування в судовому порядку оскаржуваного наказу, оскільки визначення виду дисциплінарного стягнення особам, які допустили дисциплінарний проступок, є виключно повноваженнями УМВС України в Полтавській області (дискреційними повноваженнями останнього), а відтак суд не вправі підміняти собою вказаного суб'єкта владних повноважень за обставин доведення в судовому засіданні порушення позивачем службової дисципліни.

За таких встановлених фактичних обставин у справі суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та часткове скасування наказу - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 30 березня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава