Справа № К/9991/2255/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2015 р. м. Київ К/9991/2255/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Бетсіті - Україна" на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бетсіті - Україна" до Міністерства фінансів України, Головного управління Державного казначейства у Львівській області, представництва Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2011 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Бетсіті - Україна" задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність представництва Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва у Львівській області щодо оформлення та ненадання Управлінням Державного казначейства у Львівській області подання на повернення помилково або надмірно перерахованих коштів, сплачених позивачем за користування ліцензією на провадження діяльності з організації і проведення азартних ігор серії АВ №082893, виданої Міністерством фінансів України за період з 25 березня 2008 року по 24 березня 2013 року включно у сумі 858 236, 82 грн. та стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Бетсіті-Україна» вказану суму за користування ліцензією.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою апеляційного суду, позивач звернувся з касаційною скаргою та просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, товариство з обмеженою відповідальністю «Бетсіті -Україна» зареєстровано Виконавчим комітетом Львівської міської ради від 14.12.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи.

30 травня 2008 року позивачу була видана ліцензія серії АВ №082893 на вид діяльності - організація діяльності з проведення азартних ігор (букмекерська діяльність) зі строком дії ліцензії з 25 березня 2008 року по 24 березня 2013 року.

Позивачем була здійснена оплата за користування ліцензією у повному обсязі за весь період її дії з 25 березня 2008 року по 24 березня 2013 року в сумі 1145570 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 26.05.08р. №11. Зазначені обставини не заперечувалися відповідачами.

Додатком № 8 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» за Державним комітетом України з питань регуляторної політики та підприємництва (перший відповідач у справі) закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету за кодом бюджетної класифікації 14060200 «Плата за видачу ліцензій та сертифікатів». Така ж сама норма закріплена і в Законі України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»

15 травня 2009 року був прийнятий Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні» №1334-VІ, який набрав чинності 25 червня 2009 року, відповідно до пункту 2 статті 4 якого з дня набрання чинності цим Законом видача ліцензій на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор в Україні припиняється, а ліцензії, видані суб'єктам підприємницької діяльності до дня набрання чинності цим Законом, скасовуються.

Таким чином, з 26 червня 2009 року була скасована ліцензія позивача серії АВ №082893 на вид діяльності - організація діяльності з проведення азартних ігор (букмекерська діяльність) зі строком дії ліцензії з 25 березня 2008 року по 24 березня 2013 року. Отже, невикористаний позивачем період строку дії зазначеної ліцензії є період з 26 червня 2009 року по 24 березня 2013 року.

07.07.2009 року позивач отримано лист Міністерства фінансів України №31-35010-03-10/17495 від 30.06.2009 року, яким запропоновано до 07 липня 2009 року повернути до Міністерства фінансів України ліцензію на провадження організації діяльності з проведення азартних ігор.

17.07.2009 року б/н позивач звернувся з листом до Міністерства фінансів України про повернення надмірно сплачених коштів за ліцензію.

29.07.2009р. Міністерство фінансів України своїм листом №31-35010-03-16/20637 повідомило що кошти підприємству не будуть повернуті, оскільки законодавством не передбачено повернення плати (її частини) за ліцензію на провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, сплаченої суб'єктами господарювання у розмірі визначеному законом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно Положення Порядку подання на повернення суб'єктам господарювання помилково або надмірно перерахованих коштів до бюджету за кодом класифікації доходів "Плата за видачу ліцензій та сертифікатів" на підставі подання третьої особи зобов'язаний повернути надмірно сплачені кошти за невикористану ліцензію.

Натомість скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд вказав, що зазначений спір не є публічно-правовим та не має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вказує на помилковість зазначених висновків суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Так, згідно із статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з ч.2. ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

З урахуванням викладеного, виходячи із змісту позовних вимог та враховуючи суб'єктний склад у спірних правовідносинах, колегія суддів приходить до висновку, що вказаний спір є публічно-правовим і має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Вказане свідчить про неповне з'ясування дійсних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності і обґрунтованості.

За приписами частини 2 і 4 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бетсіті - Україна" задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: