Справа № 804/2993/15
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 р. Справа № 804/2993/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Риженко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства «Мега Пак» Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак» про зупинення видаткових операцій на рахунках, заборону відчуження майна та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 року було відкрито провадження за зазначеним позовом та призначено до розгляду у судовому засіданні.
В судове засідання, призначене на 04.03.2015 р. сторони не з'явились, відомості про вручення судових повісток в матеріаплах справи наявні, причини неявки невідомі, у зв'язку з чим суд відклав розгляд справи до 23.03.2015 р.
Позивач та відповідач в судове засідання призначене на 23.03.2015 р. свого представника не направили, відомості про вручення судових повісток в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд даної адміністративної справи за їх участі та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки сторін відповідно до положень ст.128 КАС України.
Аналогічної думки дотримується і Вищий адміністративний суд України, виклавши її в листі від 01.02.2012 року за №279/11/13-12, згідно з яким визначається необхідність дотримання строків розгляду адміністративних справ, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, та зазначається, що потрібно вживати заходів щодо регулярного призначення судових засідань та, у разі потреби, дисциплінування сторін, інших осіб, які беруть участь у справі.
Враховуючи викладене вище, зважаючи на неповажну неявку сторін в судове засідання та враховуючи термін розгляду адміністративної справи, визначений відповідно до ст. 122 КАС України, суд, вважає, що розгляд справи за даної явки сторін та за наявними у ній доказами, що має наслідком винесення рішення по суті заявленого адміністративного позову, є достатнім заходом дисциплінування сторін в сенсі дотримання терміну розгляду справи на недопущення зловживання сторонами своїми процесуальними правами та нехтування обов`язками, а також дотримання принципу процесуальної економії в адміністративному судочинстві.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд встановив наступне.
Дочірнє підприємство «Мега Пак» Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак» перебуває на податковому обліку в ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська.
В контексті наведеного, суд зауважує, що зазначення суми податкового боргу в особовому рахунку відповідача без підтвердження його відповідними документами, зазначеними вище, нівелює доказову спроможність вказаного документа та не є належним підтвердженням наявності у відповідача податкового боргу у сумі 1 676 581,38 грн.
04.11.2014 р. за №2983-25 контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» на загальну суму 27 030,90 грн. направлено її відповідачу та отримано останнім, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення.
04.11.2014 р. позивачем було винесено наказ за №1615 «Про призначення та компетенцію податкового керуючого», яким покладено обов'язки та призначено податкових керуючих на зазначених в наказі осіб.
10.02.2015 р. за №45/23-01 податковим керуючим Будьоним Г.В., призначеним відповідно до наказу від 04.11.2014 р. за №1615, було сформовано акт про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу, в якому зазначено, що ДП «МЕГА ПАК» ТОВ «ТВК «МЕГА ПАК» за наявності законодавчих підстав не надав документи.
При цьому будь - яких доказів дійсного здійснення виходу податковим керуючим Будьоним Г.В за адресою ДП «МЕГА ПАК» ТОВ «ТВК «МЕГА ПАК» з метою опису майна в податкову заставу, позивачем до суду також надано не було.
З метою з'ясування усіх обставин у справі судом, в межах строку розгляду адміністративної справи відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, відкладався розгляд зазначеної справи та сторони повідомлялись про час та місце розгляду даної справи.
Проте позивачем всупереч ч.1 ст.71 КАС України не було забезпечено ні явку повноважного представника в судові засідання, ні надання доказів на підтвердження обставин викладених в заявленому адміністративному позові.
Натомість, вже при поданні адміністративного позову позивачем в тексті позову було зазначено клопотання позивача про розгляд зазначеної справи в порядку письмового провадження без участі представника позивача.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються відповідно до норм Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, норм Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.п.20.1.16 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду, у разі якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до п.89.4 статті 89 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.
Орган державної податкової служби звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.
Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення зазначених у цьому пункті актів, зобов'язаний надіслати банкам та іншим фінансовим установам рішення про складення таких актів. Таке рішення є підставою для поновлення видаткових операцій на рахунках платника податків.
Відповідно п.91.4 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом державної податкової служби.
Орган державної податкової служби звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.
Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.
З тексту позову вбачається, що позивач з посиланням на приписи ст.ст. 88, 89 ПК України, вважає, що у податкового органу є правові підстави для звернення до суду із позовом про зупинення видаткових операцій на рахунку платника податків, а тому, враховуючи відмову відповідача від опису майна у податкову заставу, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Суд критично ставиться до зазначених тверджень позивача, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п.58.1 та п.58.2 ст.58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Згідно статті 89 ПК України у випадку несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, виникає право податкової застави.
Приписи п.п.89.1.2 ч.89.1 ст.89 ПК України визначають, що право податкової застави виникає у разі, зокрема, несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, а також зважаючи на недоведеність з боку позивача факту наявності податкового боргу у Дочірнього підприємства «Мега Пак» Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак» у визначеній у позові сумі, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права на звернення до суду з позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, зважаючи також на передчасність такого звернення без доведення належними доказами в розумінні ст.70 КАС України наявності такого податкового боргу у відповідача.
Також суд зважає на той факт, що позивачем, крім посилань на акт від 10.02.2015 року за № 45/23-01 про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу в якому зазначено, що за наявності законодавчих підстав ДП «МЕГА ПАК» ТОВ «ТВК «МЕГА ПАК» не надало документів необхідних для такого опису лише податковим керуючим та не вбачається можливість перевірити зазначений факт шляхом отримання пояснень з боку представників позивача, ненадання позивачем будь-яких інших належних доказів в розумінні ст.70 КАС України, та враховуючи той факт, що судом самостійно при виконанні ст.11 КАС України в частині офіційного з`ясування всіх обставин по справі, таких доказів не виявлено, суд вважає недоведеним з боку позивача на час звернення з зазначеним поданням як обставин, які унеможливлюють виконання податковим керуючим функцій та повноважень, покладених на нього Податковим кодексом України в частині можливого неподання з боку відповідача податковому керуючому документів, які є необхідними для опису майна підприємства у податкову заставу, так і дати виникнення податкового боргу з боку Дочірнього підприємства «Мега Пак» Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак».
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки в силу положень ст.89 ПК України право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу, наявність якого у відповідача станом на 23 березня 2015 року контролюючим органом не доведена, у контролюючого органу відсутні законні та обґрунтовані підстави звернення з зазначеним позовом про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків, а тому відсутні і правові підстави для задоволення заявленого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства «Мега Пак» Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії «Мега Пак» про зупинення видаткових операцій на рахунках, заборону відчуження майна та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова