Справа № 2а-580/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2015 р. м. Київ К/800/27775/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Амєліна С.Є.,
Ліпського Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькому районі Вінницької області

на постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 16 березня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькому районі Вінницької області (далі - УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 1976 року працювала в закладах освіти і її спеціальний стаж складає 25 років. Вказує, що має право на призначення пенсії за вислугою років згідно із пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим, у грудні 2010 року звернулася до відповідача за роз'ясненням. Проте, листом від 04 січня 2011 року УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області повідомило їй про відсутність необхідного стажу працівника освіти для призначення такої пенсії через те, що посада культорганізатора не відноситься до посад педагогічних працівників. Посилаючись на те, що з 1993 року позивач одночасно працювала на посадах культорганізатора та керівника гуртка, просила суд визнати відмову відповідача неправомірною, зобов'язати УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області зарахувати до спеціального стажу період її роботи на посаді керівника гуртка з 01 вересня 1993 року по 17 грудня 2010 року та призначити пенсію за вислугу років.

Постановою Чернівецького районного суду Вінницької області від 16 березня 2011 року, яку залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року, позов задоволено. Визнано відмову УПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області від 04 січня 2011 року в призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років протиправною. Зобов'язано УПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_4, який дає право на пенсію за вислугу років, період її роботи на посаді керівника гуртка Чернівецького районного Будинку дитячої та юнацької творчості з 01 вересня 1993 року по 17 грудня 2010 року включно та призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років.

У касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового - про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Вказує, що між ОСОБА_4 та відповідачем відсутній публічно-праавовий спір, оскільки із заявою про призначення пенсії ОСОБА_4 до органу Пенсійного фонду не зверталася і УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області не приймало жодних рішень щодо призначення пенсії позивачу.

ОСОБА_4 у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, судом правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки. Вказує, що факт її роботи керівником гуртка Чернівецького районного Будинку дитячої та юнацької творчості Чернівецького району Вінницької області підтверджено матеріалами справи та показами свідків. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що з 21 серпня 1976 року ОСОБА_4 працювала у дошкільних закладах освіти на різних посадах.

З 30 вересня 1991 року позивача прийнято на посаду культорганізатора Чернівецького Будинку піонерів та школярів, який у 1992 році перейменовано у Будинок дитячої творчості, що підтверджується записами трудової книжки.

З 01 вересня 1993 року по сьогоднішній день ОСОБА_4 одночасно працювала на посадах культорганізатора та керівника гуртка Чернівецького Будинку дитячої та юнацької творчості Чернівецького району Вінницької області.

У грудні 2010 року позивач звернулася до УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області за роз'ясненням щодо наявності у неї права на призначення пенсії за вислугою років.

Листом від 04 січня 2011 року №23-р-06 відповідач повідомив їй про відсутність у неї такого права через те, що період роботи культорганізатором не підлягає зарахуванню до спеціального стажу, оскільки така посада не передбачена Переліком посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, а тому УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області зобов'язане призначити їй пенсію за вислугу років.

Проте, такі висновки є передчасними.

Порядок та умови подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) врегульоване постановою Пенсійного фонду від 25 листопада 2005 року № 22-1, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

За умовами пункту 1 цього Порядку, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, заявник особисто або через свого представника повинен подати заяву про призначення пенсії безпосередньо до органу, що її призначає, за місцем свого проживання (реєстрації). Додатком 4 до Порядку № 22-1 затверджено форму такої заяви.

Як видно із змісту звернення ОСОБА_4 від 17 грудня 2010 року, позивач звернулася до начальника УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області за роз'ясненням щодо наявності у неї права на призначення пенсії за вислугу років. У цьому зверненні ОСОБА_4 не порушувала питання щодо призначення їй пенсії за вислугу років працівникові освіти.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, підставою звернення до адміністративного суду є публічно-правовий спір, який виник через прийняття суб'єктом владних повноважень рішення або вчинення ним дій або бездіяльності, що призвело до порушення прав особи.

Разом з тим, вирішуючи спір та задовольняючи вимоги ОСОБА_5, суди не звернули уваги на доводи відповідача про те, що позивач до УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області із заявою про призначення пенсії в установленому законом порядку не зверталася і рішення щодо відмови позивачу у призначенні такої пенсії відповідач не приймав.

Отже, суди не перевірили наявність публічно-правового спору у цих правовідносинах.

Згідно із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, судові рішення підлягають скасуванню в частині відмови у задоволенні позову щодо перерахунку одноразової грошової допомоги, з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу УПФУ в Чернівецькому районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 16 березня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
С.Є. Амєлін
Д.В. Ліпський