Справа № 2а-2398/09/0670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015р. м. Київ К/9991/30366/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Г.К. Голубєвої, Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року

на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року

у справі № 2а-2398/09/0670

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Баранівському районі

про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Баранівському районі (далі - відповідач), про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 25 березня 2009 року № .

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У запереченні на касаційну скаргу ДПІ у Барановському районі, посилаючись на те, що постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Баранівському районі була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, а саме: господарської одиниці - магазину, що розташований за адресою: с. Табори, Баранівський район, Житомирська область та належить суб'єкту господарської діяльності - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, за результатами якої був складений акт від 18 лютого 2009 року на бланку № 000019.

За висновками акта перевірки позивачем були порушено вимоги: пункту 19, 20 постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва», які полягали у продажу горілки «Графська класична», об'ємом 0,5 л. з вмістом спирту етилового 40% за ціною 12,00 грн. кожна, що є меншою за встановлену мінімальну ціну; статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» наявність на вітрині магазину 1 пачки вина «Кагор» без марки акцизного збору.

25 березня 2009 року ДПІ у Баранівському районі на підставі вказаного акта перевірки прийняла рішення № , яким на підставі абзаців 11, 13 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосувала до ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 2700,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - за здійснення роздрібної торгівлі горілчаними виробами за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін, 1700,00 грн. - за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що факти виявлених порушень знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи та не були спростовані позивачем належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Положеннями абзацу 2 статті 7 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виробники алкогольних напоїв та тютюнових виробів проводять маркування кожної пляшки (упаковки) алкогольних напоїв та кожної пачки (упаковки) тютюнових виробів у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару відповідно до Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками цієї продукції. Марки наклеюються виробниками на кожну пляшку, пачку (упаковку) у такий спосіб, щоб вони розривалися під час відкупорювання (розкривання) виробів.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

У відповідності до частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору - у розмірі 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700,00 гривень.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, під час проведення перевірки працівниками податкового органу було виявлено, що одна пачка вина «Кагор» ємкістю 1 літр, виробник ТОВ «Бізнес Вин», міцністю 16,0% обертів за ціною 11,00 грн. за пачку, знаходилась на вітрині без марки акцизного збору.

Належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять. Не додано таких доказів і до касаційної скарги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту на горівку та лікеро-горілчані вироби (код виробів згідно УКТЗЕД 220830 - 220890) становила 89,80 грн.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, виготовленими за коньячною технологією, горілкою та лікеро-горілчаними виробами за цінами, нижчими від встановлених мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на коньяк, алкогольні напої, виготовлені за коньячною технологією, горілку та лікеро-горілчані вироби - у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 1000 гривень.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1000,00 грн. слугував висновок податкового органу про те, що позивач здійснював реалізацію горілки «Графська класична», об'ємом 0,5 л. з вмістом спирту етилового 40% за ціною 12,00 грн. за пляшку, тобто нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни, яка у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), становить 17,96 грн. (89,80 грн. * 40 * 0,5 : 100).

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про неправомірність оспорюваного рішення від 25 березня 2009 року № .

Доводи касаційної скарги вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ Г.К. Голубєва

_____________________ Т.М. Шипуліна