Справа № 2-а-697/10/0212
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-697/10/0212

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці на додаткову постанову Ленінського районного суду м.Вінниці від 24 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2010 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Вінниці з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці про визнання дій відповідача щодо невиплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; стягнення з відповідача невиплачених позивачу сум підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року в загальній сумі 3698,70 грн.; зобов'язання відповідача нараховувати та виплачувати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.03.2010 року позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача; стягнуто з управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці на користь позивача недоплачені позивачу суми підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року в загальній сумі 3698,70 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.07.2010 року постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.03.2010 року залишено без змін.

28.01.2011 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Вінниці із заявою про прийняття додаткової постанови.

Додатковою постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.02.2011 року заяву задоволено та зобов'язано відповідача нараховувати та виплачувати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Не погодившись з додатковою постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дії відповідача щодо невиплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; стягнути з відповідача невиплачені позивачу суми підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року в загальній сумі 3698,70 грн.; зобов'язати відповідача нараховувати та виплачувати позивачу підвищення пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.03.2010 року позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача; стягнуто з управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці на користь позивача недоплачені позивачу підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року в загальній сумі 3698,70 грн.

Позовна вимога про зобов'язання відповідача нараховувати та виплачувати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" під час прийняття постанови від 31.03.2010 року не вирішена.

Таким чином, положення ст. 168 КАС України підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, як свідчать матеріали справи, позивач є пенсіонером за віком та має статус дитини війни відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 року, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до положень статей 1, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач звернулася із письмовою заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці про нарахування та виплату 30% підвищення до пенсії як дитині війни.

Відповідач відмовив позивачу в здійсненні вказаного перерахунку пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відповідачем не здійснено. Всупереч положенням вищенаведеної норми щомісячне підвищення до пенсії позивачу виплачувалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, що дає підстави зробити висновок про неправомірність виплати відповідачем щомісячного підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів частини 2 статті 152 Конституції України та рішення Конституційного Суду України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов'язку нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача про перерахунок та виплату доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", помилково не вирішив позовну вимогу про зобов'язання відповідача перераховувати та виплачувати підвищення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить захищати її порушене право щомісячно, тому колегія суддів дійшла висновку, що правильним способом захисту порушеного права позивача, який відповідає вимогам чинного законодавства, є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії по день припинення такого права.

Таким чином, право позивача на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком підлягає захисту з 01 січня 2010 року по день припинення права на таку допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці задовольнити частково.

Додаткову постанову Ленінського районного суду м.Вінниці від 24 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про перерахунок пенсії змінити.

Абзац 2 резолютивної частини постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.02.2011 року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці перераховувати та виплачувати ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2010 року по день припинення права на таку допомогу, з урахуванням виплачених сум."

В решті постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.02.2011 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.