Справа № 2а-0870/11972/11
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року о 09 год. 25 хв.Справа № 2а-0870/11972/11 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329", м. Запоріжжя

про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком

ВСТАНОВИВ:

15.12.2011 Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя, позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Приватного акціонерного товариства "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329" (далі - ПрАТ "Запорізьке АТП 12329", відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 42696,66 грн.

Позов обґрунтований тим, що керівництвом відповідача порушуються вимоги чинного законодавства, а саме відповідачем не відшкодовуються до Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1992 №1788-ХІІ (далі - Закон України №1788-ХІІ) з 01.07.2011 по 31.10.2011, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у сумі 42696,66 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач 29.12.2011 подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідач дійсно був зобов'язаний до 01.01.2004 відшкодовувати УПФУ витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за водіїв, що отримали пенсію на пільгових умовах (до досягнення пенсійного віку). Однак з 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003, і в момент набрання чинності цього Закону, Закон України «Про пенсійне забезпечення» не передбачав обов'язку відшкодування підприємствами виплачених працівникам відповідача пільгових пенсій на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що позбавляє загальне відшкодування пільгових пенсій у спірних правовідносинах статусу загальнообов'язкового платежу, що дає всі підстави стверджувати, що у відповідача відсутній передбачений законодавством обов'язок відшкодовувати витрати ПФУ на вказані цілі. Тобто, на думку відповідача, з 2005 року по теперішній час питання відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту (пункт 2 «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення») на законодавчому рівні взагалі не врегульоване, і відповідно, у підприємств відсутній обов'язок з такого відшкодування. Також на думку відповідача, у органів Пенсійного фонду відсутнє право на стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, виплачених колишнім працівникам відповідача, оскільки п.7 ч.1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» серед інших повноважень органам Пенсійного фонду надано право стягувати з платників страхових внесків лише несплачені суми страхових внесків. Відповідач зазначає, що вказаним Законом відшкодування виплаченої пенсії, призначеної на пільгових умовах, не віднесене до складу внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і відповідно, відсутнє право на стягнення цих сум. Відповідач вважає, що відсутній обов'язок відшкодування підприємствами виплачених працівникам відповідача пільгових пенсій на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Враховуючи вищевикладене вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від 10.01.2012 за клопотаннями представників сторін провадження у справі було зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.156 КАС України до набрання законної сили рішенням по адміністративній справі №2а-0870/10773/11 за позовом Приватного акціонерного товариства "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329" до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді від 16 липня 2014 року у зв'язку з тим, що відпали обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі, а саме набрання судовим рішенням по справі №2а-0870/10773/11 законної сили, провадження у справі було поновлене.

25.07.2014 відповідачем подані доповнення до заперечень на позовну заяву, в яких зазначено, що у періоді, що передував формуванню Розрахунків фактичних витрат за вересень-жовтень 2011 року УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя не повідомляло ПрАТ "Запорізьке АТП-12329" про будь-які зміни, що впливають на суму відшкодування, тобто вони відсутні, і, відповідно, відсутні підстави для формування додаткових Розрахунків фактичних витрат.

20.01.2015 разом із заявою про розгляд справи без участі, позивачем подано до суду відзив на заперечення, в якому зазначено, що правомірність призначення пенсій особам, вказаним у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується матеріалами справи, а саме розпорядженнями та протоколами про призначення пенсій, довідками, що підтверджують особливий характер роботи, та наявний трудовий стаж. Витрати, понесені позивачем у зв'язку з виплатою та доставкою пільгових пенсій підтверджуються довідками про сплачені суми пенсій. Позивач вказує, що факт несплати вказаних у розрахунках сум представником відповідача не заперечувався. Позивач звертає увагу, що діюче законодавство, що регулює спірні правовідносини, не містить виключень щодо наявності умов, за яких у підприємств не виникає обов'язку відшкодовувати понесені пенсійним фондом витрати щодо доставки та виплати пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У зв'язку з тим, що відповідач у встановлений строк не сплатив позивачу зазначену у розрахунках суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за відповідачем утворилась заборгованість по відшкодуванню таких витрат. Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі у розмірі 42696,66 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте 20.01.2015 подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, 05.03.2015 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в задоволенні якого ухвалою суду від 10.03.2015 - відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Приватне акціонерне товариство "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329" (ідентифікаційний код 03114164) відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України №400/97-ВР) є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

Відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, на підставі п. «з» ст. 13 Закону України №1788-ХІІ призначені пільгові пенсії.

Згідно із розрахунком боргу від 22.11.2011 №7611/05 відповідачем не відшкодуються УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України №1788-ХІІ за липень-жовтень 2011 року (включно) та сума витрат становить 42696,66 грн.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачу своєчасно надсилались повідомлення - Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України №1788-ХІІ за вказаний період, але сума заборгованості ПрАТ "Запорізьке АТП-12329" сплачена не була. Відповідач оскаржив такі Розрахунки фактичних витрат до суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2012 у справі №2а-0870/10773/11 за позовом Приватного акціонерного Товариства "Запорізьке автотранспортне підприємство - 12329" до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, - адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до чатсини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", направленні Приватному акціонерному товариству "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329" Управлінням пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, що були сформовані:

- Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя з жовтня 2011 року по пенсіонеру ОСОБА_5 на загальну суму 937,78;

- Управлінням Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя з жовтня 2011 ркоу по пенсіонерам: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, на загальну суму 3143,22 грн.;

- Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя по пенсіонерам: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з вересня 2011 року на загальну суму 5089,91 грн. та з жовтня 2011 року на загальну суму 5091,53 грн.;

- Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя по пенсіонерам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з вересня 2011 року на загальну суму 4531,91 грн. та з жовтня 2011 року на загальну суму 4537,98 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У зв'язку із тим, що адміністративна справа №2а-0870/11972/11 предметом спору пов'язана зі справою №2а-0870/10773/11, ухвалою від 10.01.2012 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №2а-0870/10773/11.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 по справі №2а-0870/10773/11 за апеляційною скаргоюУправління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2012 року по справі №2а-0870/10773/11 Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2012 року у справі №2а/0870/10773/11 в частині задоволених позовних вимог, щодо визнання нечинними та скасування розрахунків фактичних витратна виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування №7033/06 від 02.11.2011 року, надісланих управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя з супровідним листом №7033/06 від 02.11.2011 року - скасовано, та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2012 року у справі №2а/0870/10773/11 - залишено без змін (а.с.113-115).

Ухвалою від 16 липня 2014 року судом поновлено провадження у справі №2а-0870/11972/11, оскільки підстави для зупинення провадження відпали.

Судом досліджено Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 по справі №2а-0870/10773/11.

Рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 03.04.2014 по справі №2а-0870/10773/11 обґрунтоване тим, що ПрАТ "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329" відповідно до ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2001 року є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а з 01.01.2011 року платником єдиного страхового внеску. Згідно з ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (яка діяла до 15.03.2000 року) підприємства та організації, з коштів з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на доставку та виплату пенсій відповідно до пунктів "б" - "з" цієї статті. Суд у рішенні зазначив, що до обов'язків підприємства входив обов'язок на відшкодування зазначених витрат Пенсійному фонду. Також вказано, що 01.01.2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розділі XV Прикінцевих положень якого зазначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим законом. Закони України та інші нормативно - правові акти застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Тобто, на момент прийняття Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", норми Закону "Про пенсійне забезпечення" не передбачали обов'язку саме підприємства на відшкодування виплаченим працівникам позивача пільгових пенсій. Також судом зазначено, що згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону N 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1, 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону N 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону. Суд у рішенні вказав, що згідно наведених законодавчих норм на позивача покладається обов'язок відшкодування управлінню Пенсійного фонду фактичних витрат по виплаті і доставці пільгових пенсій працівників до набуття права на пенсію за віком, призначених на підставі п. п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Отже, як зазначено у судовому рішенні, чинним законодавством прямо передбачено порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За таких обставин, з урахуванням наведених вище норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у ВАТ "Запорізьке автотранспортне підприємство №12329" існує обов'язок по відшкодовуванню управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період пенсіонерам, яким пенсія призначена у відповідності до п. "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначено, що вказане свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ВАТ "Запорізьке автотранспортне підприємство", в частині визнання неправомірними та скасування Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №7033/06 від 02.11.2011 року.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 у справі №2а-0870/10773/11 набрала законної сили 03.04.2014 (а.с.112-зворот).

Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, встановлено правомірність Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №7033/06 від 02.11.2011 року, які надсилались ПрАТ "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329", та встановлено обов'язок останнього по відшкодовуванню управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період пенсіонерам, яким пенсія призначена у відповідності до п. "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки ПрАТ "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329" такий обов'язок не виконаний, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 42696,66 грн., стягнення якої є предметом розгляду справи №2а-0870/11972/11.

Станом на час розгляду справи заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 42696,66 грн. відповідачем добровільно не погашена.

Отже, суд, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши норми законодавства, та дослідивши: розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за липень-жовтень 2011 року; протоколи та розпорядження про призначення пенсій; розрахунки стажу з відомостями про розподіл пільгового стажу; довідки, що підтверджують особливий характер роботи, та наявний трудовий стаж, видані ПрАТ "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329"; довідки про розмір нарахованої та виплаченої пенсії; Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 у справі №2а-0870/10773/11, - дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. «з» ст. 13 Закону України №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також до 2000 року врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду України, що покривала витрати на виплату та доставку пенсій, призначених у відповідності до п.п. "б"-"з" цієї статті (ч. 2 ст. 13).

Законом України від 17.02.2000 №461 "Про внесення змін до деяких Законів України" (далі - Закон України №461) ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було виключено та одночасно цим же Законом доповнено статті 2 та 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" пунктами, якими встановлено обов'язок підприємств відшкодовувати витрати ПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за пунктами "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

А саме, Законом України №461 доповнено п.1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" абзацом 4 відповідного до якого об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Також, Законом України №461 встановлено розмір збору з зазначеного об'єкту оподаткування - 100% від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 3 і 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п. 16 ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування", збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (на відміну від страхових внесків, які не включаються до системи оподаткування) належить до кола податків і зборів (обов'язкових платежів). Тобто, підлягає сплаті визначеними платниками збору.

Таким чином, відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених у відповідності до п. п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Така ж позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 21 лютого 2012 року в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова до Відкритого акціонерного товариства "Харківське автотранспортне підприємство 16330" про стягнення боргу.

Як встановлено з матеріалів справи, колишнім працівникам відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. "з" ст. 13 Закону України №1788-ХІІ.

Загальна сума плати даного підприємства Пенсійному фонду України з 01.07.2011 по 31.10.2011 складає 42696,66 грн.

Відповідно до п. 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України №1788-ХІІ.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління ПФУ 19.12.2003 №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Згідно з п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України №1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України №1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.10 Інструкції, в разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи та Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 по справі №2а-0870/10773/11, що відповідачу своєчасно надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період, які отримані відповідачем, та які визнані в судовому порядку чинними.

Вищевказаними Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за липень-жовтень 2011 року (включно) у розмірі 42696,66 грн., що підтверджується також і Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 по справі №2а-0870/10773/11.

Таке зобов'язання відповідачем виконане не було, що останнім не заперечується.

Крім того, судом досліджено довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, видані відповідачем вищезазначеним пенсіонерам, які працювали на роботах за Списком №2. Також, судом досліджено протоколи призначення пенсій, розрахунки стажу вищевказаних пенсіонерів, яким призначено пенсії за віком на пільгових умовах та довідки про розмір виплаченої пенсії за липень-жовтень 2011 року по вищезазначеним пенсіонерам.

Проте, у встановлені законодавством строки сума заборгованості відповідачем сплачена не була, у зв'язку із чим позивач звернувся із позовом до суду.

Відповідач на пропозицію суду надав до суду заперечення проти позову, проте доводи позивача не спростував.

Відповідач на пропозицію суду будь-яких платіжних документів, які б свідчили про повне/часткове відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій вищезазначених пенсіонерів не надав.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не відшкодовано у повному обсязі суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, нарахованої і виплаченої органами Пенсійного фонду України за липень-жовтень 2011 року по вищезазначеним пенсіонерам, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 72, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізьке автотранспортне підприємство 12329" (ідентифікаційний код 03114164) на користь Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по пенсіонерам, які обліковуються у УПФУ в Заводському, Жовтневому, Шевченківському районах м. Запоріжжя у розмірі 42696,66 грн.(сорок дві тисячі шістсот дев'яносто шість гривень 66 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Шара