Справа № 755/1173/15-а
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/1173/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Лесик Ю.С., Луценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора ДПС 5-го взводу батальйону супроводження полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції Тимошенка Ігоря Валерійовича про визнання протиправними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом у якому просить визнати протиправними дії старшого інспектора 5-го взводу батальйону супроводження полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції Тимошенка І.В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ПС1 № 877813 від 26.12.2014 року у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги мотивує тим, що 10.12.2014 року відповідачем інспектором ДПС стосовно нього був складений протокол АП1 № 434176. На підставі його клопотання про необхідність отримання правової допомоги відповідачем було перенесено розгляд справи на 12.12.2014 року на 15 год. 00 хв. В подальшому 12 грудня 2014 року ним було подано клопотання про перенесення розгляду даної справи, допит свідків, що були присутні на місці події 10.12.2014 року та закриття провадження у справі. Попри заявлене клопотання, відповідач розглянув справу без його участі та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн.

15 грудня 2014 року командиром полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м. Києві полковником міліції Комишним В.І. було винесено постанову № Б-218, якою скасував постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС1№ 877810 від 12.12.2014 року, а справу надіслав на новий розгляд.

26 грудня 2014 року відповідачем було повторно розглянуто справу та винесено постанову ПС1 № 877813, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов та обставини, викладені у заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність вимог.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи та надані відповідачем інспектором ДПС Тимошенко І.В. докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положенням п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 10.12.2014 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 434176 у якому зазначено про те, що ОСОБА_1 10.12.2014 року о 09 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Саксаганського, керуючи автомобілем Шевроле, н.з. НОМЕР_1, рухався на забороняючий червоний сигнал світлофора в напрямку зеленої стрілки на табличці, не зайняв крайню ліву смугу руху та здійснив рух з другої смуги руху, чим порушив п. п. 16.9, 8.7.3 (е). ПДР України (а.с. 6).

За клопотанням позивача розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 12.12.2014 року о 15 год. 00 хв. за адресою м. Київ, вул. С.Хохлових, 5, про що наявний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач, у визначений день та час позивач на розгляд справи не з"явився, тому ним 12.12.2014 року була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності у відсутності ОСОБА_1, про подане позивачем клопотання про перенесення розгляду справи, яке було подане до канцелярії 12.12.2014 р. він дізнався в кінці робочого дня вже після винесення постанови.

За результатами розгляду вказаного клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи, опитування свідків та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення командиром полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві полковником міліції Комишним В.І. 15 грудня 2014 року було винесено постанову № Б-218, якою скасував винесену відповідачем постанову ПС1 № 877810 у справі про адміністративне правопорушення від 12.12.2014 року, а справу надіслав на новий розгляд (а.с. 7, 8).

В подальшому розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача відбувся 26.12.2014 р., тоді ж прийнято спірну постанову.

В обґрунтування вимог позивач посилається на неправомірність винесеної відповідачем постанови, оскільки вона прийнята вдруге, а саме 26.12.2014 року після безпідставного скасування 15.12.2014 року керівником відповідача попередньо прийнятої відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення 12.12.2014 р.. так як він постанову від 12.12.2014 року не оскаржував та будь-яких заяв щодо її скасування не подавав, у зв"язку з чим процедура притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. п. 1-3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Обов'язки посадових осіб щодо керівництва підрозділами ДПС визначено Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.03.2009 р. за № 111 (надалі по тексту - Інструкція), пунктом 5.3 якої встановлено, що командир стройового підрозділу ДПС та його заступники персонально відповідають за дії підпорядкованого особового складу; належне виконання функціональних обов'язків підлеглим особовим складом; дотримання особовим складом вимог чинного законодавства і службової дисципліни та дотримання чинного законодавства при складанні адміністративних матеріалів підлеглими.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як зазначено вище, предметом спору є оскарження дій відповідача та постанови у справі про адміністративне правопорушення від 26.12.2014 р.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства та матеріали справи суд не може прийняти до уваги доводи позивача про неправомірні дії керівника відповідача щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення від 12.12.2014 року, оскільки будь-яких доказів з приводу цього суду не надано, як пояснив сам позивач, дії вказаної посадової особи ним не оскаржувалися та з даного питання рішення судом не постановлювалося.

Разом з тим, як пояснив сам ОСОБА_1, розгляд справи про адміністративне правопорушення 26.12.2014 р. відбувався за участю позивача, при цьому відповідачем викликалися свідки, які надавали пояснення, відеозапис події адміністративного правопорушення позивачу надавався для огляду, у тому числі в день скоєння адміністративного правопорушення.

26 грудня 2014 року старшим інспектором 5-го взводу батальйону супроводження полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенантом міліції Тимошенком І.В. винесено постанову серії ПС1 № 877813 у справі про адміністративне правопорушення у якій зазначено про те, що ОСОБА_1 10.12.2014 року о 09 год. 50 хв. в м. Києві на перехресті вул. Саксаганського, вул. Старовокзальна, керуючи автомобілем Шевроле, н.з. НОМЕР_1, рухався на забороняючий червоний сигнал світлофора в напрямку зеленої стрілки на табличці, не зайнявши крайню ліву смугу руху та здійснив рух з другої смуги руху, чим порушив п. п. 16.9, 8.7.3 (е). ПДР України (а.с. 10).

Даною постановою водія ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 16.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків. Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

Згідно п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Факт наявності правопорушення в діях водія ОСОБА_1, а саме порушень п. 16.9., 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, встановлено протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 434176 від 10.12.2014 року, складеним відповідачем (а.с. 6).

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена старшим інспектором ДПС 5-го взводу батальйону супроводження полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенантом міліції Тимошенком І.В., який відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу останньому роз"яснюються його права і обов"язки, передбачені ст. 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Виходячи зі змісту протоколу, який складено відповідачем, вбачається, що даний протокол складений в присутності позивача, після чого протокол надано йому для ознайомлення та дачі письмових пояснень по суті, при цьому позивач був ознайомлений зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, надана можливість надати письмові пояснення, які викладені позивачем безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення. Також позивач розписався у графі підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи, при цьому за клопотанням позивача розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором ДАІ було відкладено на інший день з визначенням дати, часу та місця такого розгляду.

У відповідності до положень чинного законодавства інспектором ДАІ розглянуто справу про адміністративне правопорушення у присутності позивача, свідків, надано для огляду відео зйомку та, враховуючи характер вчиненого правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, 26.12.2014 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення якою, як зазначено вище, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про міліцію", міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право проводити аудіо-, відео-, фотофіксацію як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень.

Пунктами 2.2, 3.1, 3.2, 3.4 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС визначено, що у своїй діяльності працівники підрозділів ДПС керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України та цією Інструкцією. Завданнями та функціями підрозділів ДПС, серед іншого, є нагляд за дорожнім рухом з метою забезпечення його безпеки; забезпечення безпечного й безперебійного руху транспортних засобів; винесення відповідно до чинного законодавства постанов про адміністративні порушення.

Позивач ще посилається на те, що описова частина спірної постанови щодо місця вчинення адміністративного правопорушення не відповідає адресі зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення, що не дає можливості правильно ідентифікувати місце події та умови, що мали бути джерелом правопорушення, також у його діях відсутній склад правопорушення, при цьому пояснює, що він рухався на зелений сигнал світлофора.

Однак суд не може прийняти до уваги дані пояснення, оскільки, як зазначено вище, вони не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у постанові вказано місце вчинення правопорушення, що не суперечить протоколу, крім того, в спростування зазначеного відповідачем інспектором ДАІ надано суду відеофіксацію скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з якої убачається, що 10.12.2014 р. о 09 год. 50 хв., в м. Києві по вул. Саксаганського позивач на автомобілі Шевроле, н.з. НОМЕР_1, рухався на забороняючий червоний сигнал світлофора ліворуч, не зайнявши крайню ліву смугу руху та здійснив рух з другої смуги руху, при цьому перед світлофором всі автомобілі праворуч позивача не рухалися, на той час їхав потік транспортних засобів у перпендикулярному напрямку та перед автомобілем позивача знаходився пішохідний перехід на якому у той час горіло зелене світло для пішоходів, що також свідчить про порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

Отже, наведені позивачем у позовній заяві доводи та надані у судовому засідання пояснення не спростовують факт скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Керуючись ст. 11 Закону України "Про міліцію", Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.03.2009 р. за № 111, ст. ст. 7, 122, 222, 251, 255, 256, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 5, 7, 18, 122, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Старшого інспектора ДПС 5-го взводу батальйону супроводження полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції Тимошенка Ігоря Валерійовича про визнання протиправними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя