Справа № 1570/636/2012
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/636/2012

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: представника Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" - Лобанова Романа Миколайовича, представника Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області - Кириленка Андрія Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року приватне акціонерне товариство "Ізмаїльський виноробний завод" (далі - ПрАТ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - ІДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/2 від 06.09.2010 року, №/0 від 13.07.2010 року, №/1 від 30.07.2010 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року позовні вимоги задоволено. Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області №/2 від 06.09.2010 року, №/0 від 13.07.2010 року, №/1 від 30.07.2010 року.

Не погоджуючись з постановою суду, представником ІДПІ подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведеної контролюючим органом камеральної перевірки розрахунку акцизного збору ПрАТ за листопад 2009 року, складено акт від 01.07.2010 № 1378, в якому встановлено, що розмір податкового зобов'язання, зазначеного платником в податковій звітності є меншим, ніж визначено за результатами камеральної перевірки.

На підставі акта перевірки, ІДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.07.2010 № /0, яким ПрАТ визначено суму податкового зобов'язання по акцизному збору в розмірі 610260,00 грн., з яких 581200,00 грн. за основним платежем та 29060,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами адміністративного оскарження зазначеного повідомлення-рішення, рішенням ДПА в Одеській області №31272/10/25-0007 від 26.08.2010 та рішенням ДПА України №12142/6/25-0115 від 15.11.2010 податкове повідомлення - рішення № /0 від 13.07.2010 залишено без змін, а скарги ПрАТ без задоволення, про що були винесені відповідно податкові повідомлення-рішення №/1 від 30.07.2010 та №/2 від 06.09.2010.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано додаткових доказів, які б спростували, або ставили під сумнів доводи позивача про те, що у податковому звіті з акцизного податку за листопад 2009 року позивачем були вказані недостовірні дані, тому вважав висновок Податкового органу помилковим, а прийнятті ним податкові повідомлення-рішення протиправними та такими що підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до підпункту "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного на час виникнення спірних відносин), контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2009 року ПрАТ було подано до податкового органу розрахунок акцизного збору за листопад 2009 року з сумою акцизного збору у 1134229,17 грн. Зазначений розрахунок підтверджувався Звітом за формою №2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв" за листопад 2009 року.

30 грудня 2009 року ПрАТ було подано відповідачу уточнений розрахунок акцизного збору за листопад 2009 року, яким, посилаючись на арифметичну помилку, зменшив суму податку на 581200 грн.

01 липня 2010 року ІДПІ проведено камеральну перевірку ПрАТ, висновки якої ґрунтуються на наявності розбіжностей між показниками уточненого розрахунку за листопад 2009 року та звіту № 2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв" за листопад 2009 року. Перевірка ІДПІ була на підставі поданої до контролюючого органу податкової звітності до проведення перевірки. В своїх висновках ДПІ посилається на безпідставне зменшення нарахування акцизного збору при реалізації газованих та ігристих вин на 581200,00 грн., такий висновок обґрунтований розбіжністю показників між розрахунком за листопад 2009 року та уточнюючим розрахунком за вказаний період, інших доказів того, що позивач здійснив продаж алкогольних напоїв на зазначену суму, відповідач до суду не надав.

Тому, судом першої інстанції встановлено, що вірними даними є показники, вказані в уточненому розрахунок акцизного збору №19792 та довідку про суми акцизного збору №19793 за листопад 2009 року, наданий 30 грудня 2009 року, в якому посилаючись на арифметичну помилку, ПрАТ зменшено нарахування акцизного збору при реалізації газованих та ігристих вин на 581200,00 грн. та вірним обсягом податкового зобов'язання з цього податку є сума 553029,10 грн. Вказані цифри розрахунку в подальшому також підтверджується даними звіту за формою 2-РС, який був поданий 22 серпня 2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується, що Податковим органом не було надано доказів, які б спростовували або ставили під сумнів доводи ПрАТ про те, що у податковому звіті з акцизного податку за листопад 2009 року були вказані недостовірні дані, які б надавали можливість прийти до висновку про заниження ним показників свого зобов'язання з акцизного податку цього податкового періоду, а тому висновок Податкового органу є помилковим і прийняті ним податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія судів також погоджується, з висновком суду першої інстанції, що використання даних про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за звітами за формою №2-РС не можуть бути підставами для нарахування Контролюючим органом податкового зобов'язання з акцизного податку при проведенні ними камеральних перевірок.

Також, враховуючи вимоги частини 2 статті 71 КАС України, колегія суддів вважає, що відповідачем - суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 березня 2015 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова