Справа № 456/4678/14-а
Суддя: Микитчин І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4678/14-а
Провадження № 2-а/456/27/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

25 березня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Микитчина І. М.

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до обласного управління ДАІ, інспектора ДПС ОСП №3 про скасування постанови та протоколу про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів та просить скасувати постанову АП 1 № 670032 від 22.10.2014 р. та протокол ПС-1 № 516490 від 22.10.2014 р. і закрити справу. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 07 листопада 2014 року він поштою отримав копії протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 670032 від 22.10.2014р. та постанову у справі про адмінправопорушення ПСІ № 516490 від 22.10.2014р. згідно яких він, буцім-то скоїв адмінправопорушення та притягнутий до адмінвідповідальності в сумі 255 гривень. Вважає, що протокол і постанова від 22.10.2014 року є неправомірними, не відповідають обставинам справи та підлягають до скасування оскільки протокол АП1 № 670032 і постанова ПСІ № 516490 від 22.10.2014року підроблені і сфальсифіковані, зокрема:

в протоколі від 22.10.2014р. вказано, що присутні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиненого правопорушення та відмови ОСОБА_4 від підпису. Таких осіб він не бачив, їх на місці складання протоколу не було. Протоколу свідки не підписували;

в протоколі зазначено, що місце правопорушення перевищення швидкості мало місце об'їзна дорога м. Стрий, де обмеження руху 60 км/год.

На об'їзній дорозі м. Стрий на дільниці від магазин "Епіцентр" до залізничного моста будь-яких знаків обмеження швидкості немає і об'їзна дорога не входить в межі м. Стрия, а є за адміністративною межею м. Стрия. Тоб-то обмеження, що існує в населеному пункті не поширюється на об'їзду дорогу, яка не є в межах міста. Додані до протоколу фотографії, щодо швидкості руху не мають ніякого відношення до його автомобіля. Він виїхав з вул. П. Мирного на об'їзду дорогу, проїхав 400 метрів і його зупинили, а за цей час він не мав можливості розвинути швидкість 95 км/год, бо попереду рухались два автомобілі. Закінчено складання протоколу 22 год 35 хвилин, але в протоколі зазначено, що розгляд адмінсправи відбудеться в 22 год. 30 хвилин і не вказано місце куди йому прибути. Оскільки він не отримав цього протоколу 22.10.14р. в 22 год. 35 хв. він не був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду адмінсправи, що є порушенням вимог 268 статті Кодексу про адмінправопорушення. Крім того, при розгляді справи він має право знайомитись з матеріалами справи, мати адвоката, давати пояснення та заперечення, заслухати свідків, яких не було на місці події. Постанова № 516490 від 22.10.2014р. також є сфальсифікована в частині того, що ОСОБА_4 відмовився від підпису. Не розуміє як це могло відбутись, якщо він не був присутній при розгляді справи. Крім того, записано якісь понятті ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яких не було запрошено до розгляду справи і це не передбачено ст. 283 КУпАП. В постанові повторено місце вчинення адмінправопорушення м. Стрий, об'їзна дорога, де обмежено рух до 60 км/год. Як і ким це обмежено не вказано. Не вказано і сертифікацію прибору "Візир". Дуже дивним є факт порушення з боку інспектора ДПС ОСОБА_6. Він в протоколі про адмінправопорушення АП 1 № 670032 від 22.10.14р. в 22 год. 20 хвилин записав, що до протоколу додається постанова ПС-1 № 516490 від 22.10.14р. якої ще до моменту складання протоколу не було і не могло бути. Постанова і протокол є недійсним з тих підстав, що практично вони сфальсифіковані заявлені свідки не були на місці події, особу, яка притягується до відповідальності винесенні постанови ніхто не слухав і не викликав до участі в розгляді, та за її відсутності були поняті, які підписались, що відсутній ОСОБА_4, відмовився від підпису постанови, що є порушенням ст. ст. 268, 278 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснили, що згідно довідки Стрийського міського комбінату комунальних підприємств № 107 від 24.02.2015 року вбачається, що об"їзна дорога м. Стрия ними не обслуговується, а отже і не відноситься до межі м.Стрия, буд-яких знаків про регулювання і обмеження руху на об"їзній дорозі м. Стрия не встановлено, а отже позивач не допустив жодних порушень. Окрім того вважають, що оскільки свідок ОСОБА_8 колишній працівник міліції то його покази просять суд до уваги не брати.

В судовому засіданні інспектор ДПС з ОСП№3 ДАІГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 позовні вимоги заперечив з підстав зазначених в запереченні на адміністративний позов та пояснив, що 22.10.2014 року о 22.15 год під час несення служби по нагляду за дорожнім рухом на а/д Київ-Чоп, об'їзна дорога м.Стрий, було зафіксовано порушення правил дорожнього руху, а саме: водій автомобіля марки Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги п.12.4 ПДР України. За дане порушення вимог Правил дорожнього руху України на водія вищевказаного автомобіля - громадянина ОСОБА_4 ним було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 670032 за що передбачено відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП та за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПСІ № 516490 від 22.10.2014 року щодо накладення на вищевказаного громадянина адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень. Посилання позивача на те, що працівником ДАІ було неправомірно зупинено транспортний засіб при виявленні правопорушення є необгрунтованим та безпідставним, оскільки фіксація вказаного правопорушення проводилась під час несення служби на а/д Київ-Чоп, в межах дислокації (СП№3), приладом "Візир" серійний номер 0812336 яким було зафіксовано швидкість руху автомобіля марки Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_1 - 92 км/год. Прилад „Візир" серійний номер 0812336 відповідає вимогам експлуатаційної документації, про що свідчить свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювання № 22-2/1419075, яке чинне до 30.05.2015 року (копія додається). Крім цього, границі абсолютної похибки даного приладу в автоматичному режимі (+-) 1 км/год, в патрульному режимі (+ -) 2 км/год. Тобто, при врахуванні можливої похибки приладу - 1 км/год, в даному випадку, швидкість руху автомобіля, могла би становити 91 км/год, що є перевищенням встановленої швидкості на 31 км/год. Наведеним доказується, що водій автомобіля Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_1, відповідно, не будучи уважним до дорожньої обстановки, допустив порушення вимог п.12.4 ПДР України, тобто на ділянці дороги з обмеженою максимальною швидкістю-60 км/год., рухався із швидкістю 92 км/год, чим порушив вимоги ч. 1 ст.122 КУпАП. Під час оформлення матеріалів адміністративної справи громадянин ОСОБА_4 відмовився надавати будь які пояснення та відмовився від підпису тому в присутності двох понятих були відібрані від них пояснення: ОСОБА_8 який проживає у с.Гірне, Стрийського району, Львівської області та ОСОБА_2 яка проживає АДРЕСА_1, долучені до матеріалів справи, про що зроблено запис у відповідній графі бланку документу. У зв'язку з тим, що громадянин ОСОБА_4 не заявляв жодних клопотань щодо перенесення дати розгляду справи та надання правової допомоги у відповідності до вимог ст.ст.222, 279, 280 КУпАП беручи до уваги той факт, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП є доказом по справі, розглянув вищевказану справу про адміністративне правопорушення за місцем її вчинення. За результатами розгляду справи на вищевказаного громадянина, в його присутності було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПСІ № 516490 та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП накладено адміністративне стягнення. Однак варто зазначити, що позивачем навмисно було подано позов в суд з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 22.10.2014 року приблизно між 22-23 год. на а/д Київ-Чоп, об'їзна дорога м. Стрий він був запрошений працівниками ДАІ для підтвердження факту відмови від підпису в протоколі водієм автомобіля марки "Сітроен Берлінго". Водій вищевказаного транспортного засобу сидів у автомобілі та на прохання працівників ДАІ ознайомитись з протоколом та поставити в ньому свій підпис - відмовився. Про даний факт він розписався в протоколі.

Вислухавши думку позивача та його представника, інспектора ДПС ВДАІ Стрийського МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити за недоведеністю.

Судом встановлено, що позивач 22 жовтня 2014 року о 22 год. 15 хв., на об"їзній дорозі м. Стрий, а/д Київ -Чоп, керуючи автомобілем марки Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження руху транспортного засобу , більш як на 20 кілометрів на годину, оскільки рухався з швидкістю 92 км./год. при дозволеній 60 км./год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Швидкість автомобіля при цьому вимірювалась технічним приладом "Візир" серійний номер 0812336, який відповідає вимогам експлуатаційної документації, про що свідчить свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/1419075, чинне до 30.05.2015 року.

Окрім цього, у відповідності із п. 2 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженому наказом МВС України №3 від 01.03.2010 року, вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "Візир" з активованою функцією "автоматичний режим" модифікації "ВИЗИР 03" належить до спеціальних технічних засобів, які працюють в автоматичному режимі.

Відтак суд приходить до висновку про законність використання працівниками ДАІ вимірювача швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "Візир", а отже зафіксована швидкість руху автомобіля, яким керував позивач (92 км/год), є точною і сумнівів у суду не викликає.

Згідно довідки Стрийського міського комбінату комунальних підприємств № 107 від 24.02.2015 року об"їзна дорога м. Стрия від Львівського моста і до с. Дуліби Стрийського району на балансі м.Стрия не обслуговується, є на балансі Львівського облавтодору.

Згідно довідки №03-659/05-36 служби автомобільних доріг у Львівській області від 17.03.2015 року у відповідності до Паспорта автомобільної дороги та розділу "Організація та безпека руху" проекту капітального ремонту автомобільної дороги Київ - Чоп км 606+000 - 622+100 інформаційно-вказівні дорожні знаки 5.45 "Початок населеного пункту" (Стрий) та 5.46 "Кінець населеного пункту" (Стрий) встановлено на км 611+949 зі сторони м. Київ та на км 618+574 зі сторони м. Чоп.

Згідно Правил дорожнього руху України дорожні знаки 5.45 "Початок населеного пункту" та 5.46 "Кінець населеного пункту" застосовуються для позначення населеного пункту (відповідно його початку і кінця), у якому діють спеціальні вимоги Правил, що регулюють порядок руху в населених пунктах (швидкість руху - не більше 60 км/год).

Відтак суд приходить до висновку, що позивач вчинив адміністративне правопорушення в межах дії дорожніх знаків 5.45 "Початок населеного пункту" (Стрий) та 5.46 "Кінець населеного пункту" (Стрий) встановлено на км 611+949 зі сторони м. Київ та на км 618+574 зі сторони м. Чоп, у якому діють спеціальні вимоги Правил, що регулюють порядок руху в населених пунктах (швидкість руху - не більше 60 км/год).

У відповідності до п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП адміністративним правопорушенням є перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП посадова особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення зобов'язаний зазначити в ньому прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із положень вище згаданих статей КпАП України, суд вважає, що відповідачем при складанні протоколу та винесенні оскаржуваної постанови було виконано вимоги цих статей, виходячи з наступного.

22 жовтня 2014 року складено протокол серії АП1 № 670032 винесено постанову серія ПС1 № 516490 у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваного протокол ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з його правами, про час та місце розгляду справи та від дачі пояснень відмовився, що підтверджується підписами свідків в протоколі ОСОБА_8 та ОСОБА_2 Суд надає віри показам свідка ОСОБА_8 даним ним в судовому, засіданні, оскільки свідок був попереджений про кримінальну відповідальність про дачу завідомо неправдивих показів.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначена норма покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надав суду достатні та переконливі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які об'єктивно свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Разом з тим, позивачем в судовому засіданні не представлено суду жодних доказів на підтвердження своїх тверджень, які б заперечували правомірність винесених протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 670032 від 22.10.2014р. та постанову у справі про адмінправопорушення ПСІ № 516490 від 22.10.2014р.

Окрім того як вбачається з матеріалів справи інспектором ДПС з ОСП№3 ДАІГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення АП1 № 670032 від 22.10.2014р. та постанову у справі про адмінправопорушення ПСІ № 516490 від 22.10.2014р. відносно позивача ОСОБА_1, а позивач просить скасувати постанову АП 1 № 670032 від 22.10.2014 р. та протокол ПС-1 № 516490 від 22.10.2014 р.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, протокол та постанова винесена правомочною особою, стягнення накладено в межах санкції статті з врахуванням вимог ст.33 КпАП України та строків накладення адміністративного стягнення, тому оскаржені протокол та постанова відповідача скасуванню не підлягає, оскільки відповідач вжив усіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, неправомірності дій працівників ДАІ по винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення не встановлено, а також не доведено неправомірності рішення інспектора ДАІ в суді.

Суд вважає, що оскільки позивач оскаржувану постанову отримав 07.11.2014 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті то йому необхідно поновити строк звернення до суду.

Керуючись ст. 9, 70, 71, 86, 159, 167 КАС України, ст., ст. 14-1, ч.1 ст.123, 287, 288, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до обласного управління ДАІ, інспектора ДПС ОСП №3 про скасування постанови та протоколу про адміністративне правопорушення відмовити за недоведеністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя І. М. Микитчин