Справа № 817/2162/13-а
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 817/2162/13-а

16 лютого 2015 року 15год. 05хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Комшелюк Т.О. (головуючий), суддів Жуковської Л.А. , Гломба Ю.О., за участю секретаря судового засідання Рибачок С.С. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: представник не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправним і скасування наказу про дисциплінарне стягнення

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №337 від 21.05.2013 року в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду 07.08.2013р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

11.12.2014р. ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Рівненського окружного адміністративного суду та ухвалу Житомирського апеляційного суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності стало виявлення факту нестачі пального на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин Рівненського гарнізону. Вказав, що даний пункт заправки створений і діє відповідно до наказів військової частини НОМЕР_2 , а позивач є командиром військової частини НОМЕР_1 , а тому немає ніякого відношення до організації, керівництва та контролю гарнізонним пунктом заправки. Зазначив, що ніяких завдань щодо роботи, охорони і тим паче контролю за інвентаризацією пального позивачу не ставилось. Також зауважив, що пальне кожної військової частини не було розподілено фізично в окремих резервуарах, що навіть при бажанні унеможливлювало визначити, кому належить наявне пальне і пальне якої військової частини відсутнє. У зв`язку з відсутністю повноважень контролю над гарнізонним пунктом заправки і фізичного доступу, був унеможливлений контроль з боку позивача фактичних залишків. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, про причини неприбуття суд не повідомив. З врахуванням ч.4 ст.128 КАС України, суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача, в яких зазначено, що під час проходження позивачем служби на посаді командира військової частини НОМЕР_1 були створені всі умови для належного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків. 19.04.2013, з метою уточнення причин та умов, що сприяли виникненню нестачі пального на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами частин Рівненського гарнізону, наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №184 було призначено службове розслідування, яким встановлено, що позивач, будучи військовою посадовою особою - командиром військової частини НОМЕР_1 виконував свої службові обов`язки не в повному обсязі. Зокрема, позивач в порушення керівних документів правильне зберігання пального та ведення його обліку не організував та не контролював; постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) пального у військовій частині не здійснював; необхідні заходи для боротьби з втратами, нестачами і розкраданням пального не вживав; планові і раптові перевірки пального у підпорядкованій військовій частині не проводив; інвентаризації пального не менше одного разу на місяць не здійснювались; акти інвентаризації пального протягом 2010-2011 років не складалися; інвентаризації служби пального та мастильних матеріалів проводилися формально та оформлялися з порушенням вимог чинного законодавства. В порушення вимог п.4, п.34 Положення про інвентаризацію військового майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 748 від 03.05.2000 року, в період з 2010 по 2013 роки у військовій частині НОМЕР_1 накази про проведення інвентаризації пального, накази про результати інвентаризації не видавалися, результати інвентаризації старшому командиру (начальнику) не доповідалися. Про неможливість забезпечити виконання вимог законодавчих актів та покладених на нього обов`язків позивач своєму безпосередньому начальнику не доповідав. У зв`язку з порушеннями, виявленими службовим розслідування, 21.05.2013 Міністром оборони України був виданий наказ №337 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", пунктом 3 якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю". Наказ Міністра оборони України від 21.05.2013 № 337 відповідає вимогам чинного законодавства, а накладене на позивача дисциплінарне стягнення є таким, що визначене Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, відповідає військовому званню позивача і дисциплінарній владі Міністра оборони України. З таких підстав в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши в судовому засідання пояснення позивача, дослідивши подані письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов позивача належить до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 31.08.1992 року ОСОБА_1 перебував на службі у Збройних Силах України та з 16.02.2009 року призначений командиром 29 окремого розвідувального батальйону, що підтверджується Витягом з Послужного списку підполковника Капіноса М.М. №135 від 25.06.2013 року, копією Витягу із наказу Командувача Сухопутних військ ЗСУ №75 від 16.02.2009 року (том 1 а.с.52).

Наказом Міністерства оборони України №337 від 21.05.2013 у зв`язку з виявленням на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 у військовій частині НОМЕР_3 нестачі пального загальною кількістю 95708т, чим завдано шкоди Збройним Силам України на суму 1,166млн.грн., ряд військовослужбовців притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, п.3 обумовленого наказу за порушення вимог ст.16, абз.16 ст.67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 3.1.9, 10.3.5 та 10.3.18 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997 року за №615/2419, та пунктів 4, 7 і 34 Положення про інвентаризацію військового майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року №748, а саме: неналежне виконання службових обов`язків щодо ведення військового господарства та відсутність контролю за проведенням інвентаризації військового майна, що призвело до створення передумов до виникнення нестачі пального на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 , на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (том 1 а.с.7).

Надаючи правову оцінку наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №337 від 21.05.2013 року в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Матеріали справи свідчать, що наказами командира військової частини НОМЕР_2 за №457 від 15.11.2010 року (том 1 а.с.9-11) та начальника Рівненського гарнізону за №4 від 09.02.2012 року (том 1 а.с.12-14) з метою якісного та всебічного забезпечення пальним та мастильними матеріалами заходів бойової підготовки та господарчої діяльності Рівненського гарнізону, оптимізації обліку руху пального, покращення контролю за витратою пального та дотриманням лімітної дисципліни на базі військової частини НОМЕР_3 створено гарнізонний об`єднаний стаціонарний пункт заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин Рівненського гарнізону.

Згідно з п.2 даних наказів начальником гарнізонного об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним призначено начальника складу взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_3 старшину ОСОБА_2 .

Відповідно до п.3 наказу начальника Рівненського гарнізону за №4 від 09.02.2012 року помічником начальника об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним призначено начальника складу пального і мастильними матеріалами військової частини НОМЕР_4 прапорщика ОСОБА_3 .

Організацію роботи та керівництво службовою діяльністю гарнізонного об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним та мастильними матеріалами Рівненського гарнізону п.6 вказаних наказів покладено на начальника групи забезпечення пальним та мастильними матеріалами тилу військової частини НОМЕР_2 .

З метою забезпечення безперебійної роботи гарнізонного об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним та мастильними матеріалами командирів військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_3 зобов`язано забезпечити наявність на робочих місцях відповідних підлеглих посадових осіб згідно з графіком роботи (том 2 а.с.29 зворотній бік, 30).

При цьому, суд звертає увагу на те, що метою створення такого об`єднаного стаціонарного пункту, відповідно до вищевказаних наказів, було якісне та всебічне забезпечення пальним та мастильними матеріалами заходів бойової підготовки та господарчої діяльності Рівненського гарнізону, оптимізація обліку руху пального, покращення контролю за витратою пального та дотриманням лімітної дисципліни.

Таким чином, із вище викладеного слідує, що відповідальність за якісне та всебічне забезпечення пальним та мастильними матеріалами заходів бойової підготовки та господарчої діяльності Рівненського гарнізону, оптимізація обліку руху пального, покращення контролю за витратою пального та дотриманням лімітної дисципліни несе начальник складу взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_3 старшина ОСОБА_2 , який призначений начальником гарнізонного об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним та начальник складу пального і мастильними матеріалами військової частини НОМЕР_4 прапорщик ОСОБА_3 , який призначений помічником начальника об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним.

В період з 25 по 26 лютого 2013 року офіцерами відділення виявлення та розслідування корупційних правопорушень у зонах діяльності органів управління Військової служби правопорядку відділу по боротьбі з корупцією Західного територіального управління Військової служби правопорядку майором юстиції ОСОБА_4 та капітаном юстиції ОСОБА_5 було проведено перевірку служби пально-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_3 , результати якої викладено в доповіді начальнику Західного територіального управління Військової служби правопорядку (том 2 а.с.27-28).

В даній доповіді йдеться про те, що за результатами зняття залишків пально-мастильних матеріалів поточного забезпечення встановлено розбіжність фактичної наявності пально-мастильних матеріалів на складі ПММ військової частини НОМЕР_3 з обліковими даними служби пально-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_3 (нестача), а саме: автомобільного бензину А-76 на 29533 кг, А-80 на 1144 кг, А-92 на 96 кг, А-95 на 65 кг, дизельного пального Л-0,2-62 на 32040 кг, З-0,2-25 на 10636 кг.

З метою встановлення причин та умов розбіжності в обліку та наявності пально-мастильних матеріалів у військовій частині НОМЕР_3 командиром військової частини НОМЕР_2 було видано наказ № 99 від 27.02.2013 «Про призначення службового розслідування» (том 2 а.с.28 - 30).

Результати даного службового розслідування зафіксовані в акті службового розслідування №733, затвердженому 25.03.2013 року командиром військової частини НОМЕР_2 (том 1 а.с.64-71).

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2013 №108 (том 2 а.с.60) в період з 01.03.2013 по 07.03.2013 комісійної перевірки відповідності облікових даних з фактичною наявністю пально-мастильних матеріалів на пункті заправлення НОМЕР_3 .

За результатами перевірки складено акт №611 від 11.03.2013 року (том 2 а.с.32, зв. бік - 35), яким стверджується, що перевірка фактичної наявності пального проводилась в присутності матеріально відповідальних осіб та членів внутрішньо-перевірочної комісії.

Акт перевірки відповідності облікових даних з фактичною наявністю пально-мастильних матеріалів на пункті заправлення НОМЕР_3 підписаний всіма членами комісії та матеріально відповідальними особами прапорщиком ОСОБА_3 , старшим прапорщиком ОСОБА_6 , прапорщиком ОСОБА_2 , які своїми підписами ствердили, що з актом перевірки ознайомлені, претензій до роботи комісії, підрахунків, отриманих результатів не мають (том 2 а.с.34-35).

Відповідно до акта службового розслідування № 733 від 25.03.2013 (том 2 а.с.36-58), затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 25.03.2013, в ході проведення службового розслідування проаналізовано облікові документи служби ПММ, прихідно-розхідні документи фінансової служби, прихідно-розхідні документи по службі пального, акти проведення інвентаризації ПММ військової частини НОМЕР_3 ; відібрані пояснення у військовослужбовців та працівників військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , в обов`язки яких входить організація, контроль за рухом та забезпеченням ПММ, голів та членів внутрішньо-перевірочних комісій за період з 2011 по 2013 роки; вивчено та проаналізовано роботу посадових осіб щодо організації та забезпечення контролю, зберігання, витрати пально-мастильних матеріалів у військових частинах НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , НОМЕР_5 ; особисто перевірено та засвідчено результати замірів наявності ПММ у паливних ємностях (резервуарах) складу ПММ військової частини НОМЕР_3 .

За даними інвентаризації, яка проводилася 04.03.2013 року складом комісії військової частини НОМЕР_1 виявлено розбіжність облікових даних відповідно до книги обліку наявності і руху матеріальних засобів служби пально-мастильних матеріалів Ф.27 військової частини НОМЕР_1 з наявною кількістю пального, отриманого прапорщиком ОСОБА_3 за чековими вимогами військової частини НОМЕР_1 , яке зберігалось на складі пального військової частини НОМЕР_3 , в кількості всього 13692 кг на загальну суму 175021,25 грн.

Відповідно до висновків, встановлених службовим розслідуванням, вищевказана нестача пального всього 95708 кг (82016 кг + 13692 кг) на загальну суму 1166882,43 грн. виникла в результаті роботи гарнізонного пункту заправки пальним та мастильними матеріалами, створеного відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 №457 від 15.11.2010 та начальника Рівненського гарнізону від 09.02.2012 № 4.

За результатами проведеного службового розслідування комісія з розслідування військової частини НОМЕР_2 прийшла до висновку, що умовами та причинами, які сприяли виникненню нестачі, були: формальний підхід командирів військових частин НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 та їх заступників з тилу - начальників тилу щодо організації, забезпечення роботи, навчання та інструктажу посадових осіб, що входять до складу інвентаризаційних комісій військових частин; відсутність системності у роботі начальників служб та начальників складів військових складів НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 щодо організації та збереження ОВТ та МТЗ, їх об`єктивного обліку та перевірки фактичної наявності; неналежна організація бухгалтерського обліку у військових частинах, зокрема НОМЕР_3 , незнання і невиконання працівниками фінансових служб порядку проведення звірок з довольчими службами та бухгалтерією; незнання командирами військових частин НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 морально-ділових якостей особового складу (матеріально-відповідальних осіб, начальників служб), що здійснюють облік.

Шкода була завдана винними особами під час виконання службових обов`язків.

Заперечень, заяв та клопотань від опитаних в ході службового розслідування осіб військових частин НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 не надходило.

За результатами службового розслідування складено акт №733 від 25.03.2013 року (том 2 а.с.36-58), п.8 якого запропоновано за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законами України від 24.03.1999 року№548 - №551, абзацу 3 п.3.1.3 наказу Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» та наказу Міністра оборони України від 21.06.2007 року №363 «Про затвердження Положення з бухгалтерського обліку у Збройних Силах України» на підставі п. «є» ст.68 та ст.92 Дисциплінарного Статут Збройних Сил України клопотати перед вищим командуванням про накладення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , владою старшого командира, дисциплінарного стягнення «Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю».

Разом з цим у ході опрацювання клопотання щодо звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, зокрема, ОСОБА_1 , встановлено, що розслідуванням військової частини НОМЕР_2 не в повному обсязі опрацьовано питання ведення військового господарства у військових частинах НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 його організації та керівництва з боку командирів цих військових частин та виконання обов`язків начальником групи забезпечення пально-мастильними матеріалами тилу військової частини НОМЕР_2 .

У зв`язку з цим, з метою уточнення причин та умов, що сприяли виникненню нестачі пального на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами частин Рівненського гарнізону, та встановлення винних осіб Сухопутних військ Збройних Сил України та ступеня їх вини наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №184 від 19.04.2013 року призначено службове розслідування за фактом розбіжності в обліку та фактичної наявності пального у військовій частині НОМЕР_3 (том 2 а.с.21).

Для проведення службового розслідування призначено комісію Командування Сухопутних військ Збройних Сил України у складі голови комісії заступника командувача Сухопутних військ з логістики начальника логістики генерала-майора ОСОБА_7 , членів комісії начальника організаційно-планового відділу штабу ракетних військ і артилерії полковника ОСОБА_8 , заступника начальника фінансово-економічного управління полковника ОСОБА_9 , офіцера оперативного відділу управління організації матеріально-технічного забезпечення майора ОСОБА_10 , начальника служби пального та мастильних матеріалів тилу полковника ОСОБА_11 .

Результати даного службового розслідування викладені в акті службового розслідування, затвердженому 23.04.2013 року Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_12 за №2186 (том 2 а.с.22-26).

Зазначеним актом встановлено, що в порушення вимог п.3.1.9, п.10.3.5 та п.10.3.18 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, п.п.4,7,34 Положення про інвентаризацію військового майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 748, абзацу 16 статті 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 : орієнтувався слабо у вимогах чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів, щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства, у повсякденній діяльності керувався ними не постійно; належним чином не організовував та не контролював ведення обліку, правильне зберігання пального; постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) пального у військовій частині не здійснював; необхідні заходи для боротьби з втратами, нестачами і розкраданням пального не вживав; не менше ніж двічі на рік планові та раптові перевірки пального у військовій частині не проводив; не менше одного разу на місяць інвентаризація пального не здійснювалася, акти інвентаризації пального протягом 2010-2011 років не складалися, а складалися лише інвентаризаційні описи внутрішніх перевірочних комісій; інвентаризація пального у військовій частині НОМЕР_1 проводилася формально; накази про проведення інвентаризації пального у військовій частині не видавалися; накази командира військової частини про результати інвентаризації пального не видавалися; результати інвентаризації старшому командиру (начальнику) не доповідались.

Комісією Командування Сухопутних військ Збройних Сил України за неналежне виконання службових обов`язків щодо ведення військового господарства, що призвело до створення передумов до виникнення нестачі пального на гарнізонному пункті заправки пальним (військова частина НОМЕР_3 ), вирішено клопотати перед вищим командуванням про накладення, зокрема, на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю» (том 2 а.с.26).

Матеріали справи свідчать, що 30.04.2013 року командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України прийнято наказ №198 «Про результати проведення службового розслідування за фактом розбіжності в обліку та фактичної наявності пального у військовій частині», п.4 якого наказано за неналежне виконання службових обов`язків щодо ведення військового господарства, що призвело до створення передумов до виникнення нестачі пального на гарнізонному пункті заправки пальним, клопотати перед вищим командуванням про накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (том 2 а.с.76-77).

На підставі матеріалів даного службового розслідування Міністром оборони України прийнято наказ №337 від 21.05.2013 року, п.3 якого за неналежне виконання службових обов`язків щодо ведення військового господарства та відсутність контролю за проведенням інвентаризації військового майна, що призвело до створення передумов до виникнення нестачі пального на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (том 2 а.с.82-83).

Як вбачається з матеріалів справи, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №337 від 21.05.2013 року в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 базується на висновках відповідача про неналежне виконання позивачем службових обов`язків та ґрунтуються на порушеннях ОСОБА_1 вимог п.3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, п.п.4,7,34 Положення про інвентаризацію військового майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 748, п.10.3.5 та п.10.3.18 Положення про господарчу діяльність, абзацу 16 статті 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України

Однак, суд не погоджується з вказаними висновками відповідача з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут).

Відповідно до ст.11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно з ст.16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Статтями 29, 30 Статуту визначено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

У відповідно до ст. 31 Статуту начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

В силу вимог ст. 58 Статуту командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання та військову дисципліну.

Кожний командир відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до абз.16 ст.67 Статуту командир полку зобов`язаний не менше ніж двічі на рік проводити огляд, планові та раптові перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, їх бойової готовності з оголошенням результатів перевірок наказом по військовій частині (командирові корабля не менше ніж один раз на два місяці проводити огляд корабля, не менше ніж один раз на місяць - огляд озброєння, боєприпасів і технічних засобів, здійснювати щоденний обхід корабля), при виявленні фактів нестач (втрати), надлишків, псування, розкрадання майна призначати розслідування.

Відповідно до п. 2.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №300 від 16.07.1997 року (далі - Положення №300) командир військової частини (з`єднання) організовує військове (корабельне) господарство та керує ним. Керівництво він здійснює особисто, через штаб, своїх заступників, начальників родів військ та служб.

Згідно з п. 2.4 Положення №300 організація та ведення військового (корабельного) господарства (господарська діяльність) включає, зокрема: планування та організацію роботи служб, підрозділів та об`єктів господарського, технічного і медичного призначення, а також безперервне управління та здійснення контролю за цією роботою; витребування, одержання, підвезення, зберігання, видачу та витрату матеріальних засобів і коштів; ведення діловодства, обліку і звітності за всіма видами матеріальних засобів та інші питання забезпечення різноманітної діяльності військових частин (з`єднань).

В силу вимог пп. 3.1.9 п. 3.1 Положення №300 усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); організовувати проведення (у встановлені терміни) перевірок та документальних ревізій господарської діяльності, а також інвентаризацію матеріальних засобів у підпорядкованих службах (службі); впроваджувати механізацію вантажно-розвантажувальних та інших робіт, а також перевезення вантажів у контейнерах, на піддонах та у пакетах, здійснювати контроль за утриманням засобів механізації вантажно-розвантажувальних робіт.

Відповідно до пп.10.3.5 п.10.3 Положення №300 інвентаризація матеріальних засобів і перевірка господарської діяльності військової частини (з`єднання) проводиться за наказом (розпорядженням) командира військової частини (з`єднання), а також вищих командирів (начальників): командиром військової частини (з`єднання) - особисто, через штаб, уповноважених ним осіб і внутрішню перевірочну комісію; заступниками командира військової частини (з`єднання), начальниками родів військ і служб, командирами підрозділів - особисто; вищими командирами (начальниками) - особисто та через уповноважених ними осіб.

Згідно з пп.10.3.18 п.10.3 Положення №300 результати інвентаризації (перевірки господарської діяльності, документальної ревізії) оголошуються у наказі командира військової частини (з`єднання), де зазначаються позитивні сторони роботи, виявлені недоліки і заходи щодо їх усунення.

Контроль за виконанням пропозицій згідно з актом перевірки господарської діяльності (інвентаризації, документальної ревізії) здійснює командир (начальник), який призначив перевірку (інвентаризацію, документальну ревізію).

За результатами перевірки (інвентаризації, документальної ревізії) головою внутрішньої перевірочної комісії або особою, яка здійснювала перевірку (інвентаризацію, документальну ревізію), проводиться розбір з детальним аналізом позитивних сторін діяльності військової частини (з`єднання) або окремої служби, виявлених недоліків, причин їх виникнення і пропозицій щодо усунення цих недоліків.

Пунктом 4 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №748 від 03.05.2000 року (далі - Положення №748) інвентаризація військового майна у військовій частині проводиться як планова, так і позапланова - у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та в інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна.

В силу вимог п.5 та п.6 Положення №748 відповідальність за організацію інвентаризації військового майна несе командир (начальник) військової частини, який повинен створити належні умови для її проведення у стислі терміни, визначити об`єкти (крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим) і терміни проведення інвентаризації.

Інвентаризації підлягає все військове майно, закріплене за військовими частинами, незалежно від його технічного стану, у тому числі те, що перебуває у ремонті, на реконструкції, модернізації, в запасі, а також передане в оренду.

Відповідно до п.7 Положення №748 планова інвентаризація пального, інших пально-мастильних матеріалів і спеціальних рідин проводиться не менше одного разу на місяць.

У відповідності до вимог п.11 Положення №748 наявність військового майна встановлюється під час інвентаризації шляхом проведення обов`язкового його підрахунку, зважування, обміру.

Визначення ваги (об`єму) навалочних матеріалів може проводитися шляхом обміру і технічних розрахунків. Акти обміру і розрахунки додаються до інвентаризаційних описів.

Загальна кількість військового майна, що зберігається в непошкодженій упаковці постачальника, може визначатися шляхом проведення його підрахунку (зважування, обміру) на підставі прибуткових документів з обов`язковою вибірковою перевіркою кількості майна, зазначеного в упаковці.

Згідно з п.34 Положення №748 від командир (начальник) військової частини видає за результатами інвентаризації наказ і доповідає про них вищестоящому командиру (начальнику).

Отже, згідно згаданих положень нормативно-правових актів, командир військової частини є єдиноначальником та особисто відповідає перед державою за бойову і мобілізаційну готовність, довіреної йому військової частини, повинен здійснювати перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, їх бойової готовності, а також здійснювати інвентаризації належного військовій частині майна.

В той же час, як зазначено вище по тексту постанови, гарнізонний об`єднаний стаціонарний пункт заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 був розташований не у ввіреній позивачу військовій частині, а зовсім в іншій та територіально-відокремленій військовій частині НОМЕР_3 й керівництво, обов`язок з отримання пального і мастильних матеріалів з баз довольчого органу та відповідальність за організацію роботи та керівництво службовою діяльністю вказаного пункту покладено на посадових осіб військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 . До того ж, все пальне на вказаному об`єкті для військових структур ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі й для військової частини НОМЕР_1 , зберігалося в загальних резервуарах за видами пального (бензин А-76, А-80, А-92, А-95, дизпаливо ДП «З»-0,2-25, ДП «Л» марки С), що як перешкоджало та унеможливлювало доступ, так і здійснення перевірок саме шляхом підрахунку, зважування, обміру, а отже й інвентаризації посадовими особами лише конкретно взятої військової частини, у даному випадку, А1337.

На думку суду, якщо був створений гарнізонний об`єднаний стаціонарний пункт заправки, то і інвентаризація повинна була здійснюватись «об`єднана» із залученням всіх командирів в/ч, пальне яких зберігалось на ГОСПЗП РГ (в/ч НОМЕР_2 ). Натомість відповідачем не надано жодного наказу про проведення інвентаризації командиром в/ч НОМЕР_2 , якому підпорядковувався ГОСПЗП РГ. Акти перевірок щодо визначення загальної кількості наявного пального на ГОСПЗП РГ (в/ч НОМЕР_2 ) зі співставленням із сумарними обліковими даними всіх військових частин, пальне яких зберігалось на ГОСПЗП РГ (в/ч НОМЕР_2 ), за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) відсутні.

Також суд звертає увагу на відсутність будь-яких нормативних документів відповідача щодо визначення порядку роботи таких об`єднаних пунктів з прийому, зберігання, видачі пального та контролю за ним.

За наведених обставин, суд погоджується із твердженням позивача про відсутність фактичної можливості контролювати наявність пального, яке обліковувалось за його частиною, оскільки, як згадувалось вище, пальне військових частин не було розподілено фізично, а також були визначені конкретні відповідальні особи по контролю пальним в цілому на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами Рівненського гарнізону (в/ч НОМЕР_2 ).

В той же час, при дослідженні в судовому засіданні актів службового розслідування, затверджених 25.03.2013р. та 23.04.2013р., та наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 25.03.2013р. №142, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.04.2013р. №198 та Міністерства оборони України від 21.05.2013р. №337, судом встановлено, що в зазначених документах йдеться лише про встановлену в цілому по гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункту заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин Рівненського гарнізону нестачу паливно-мастильних матеріалів, при цьому, у вказаних актах перевірки та наказах відсутні обґрунтування, за яких встановлено наявність та конкретний розмір нестачі паливно-мастильних матеріалів саме по військовій частині НОМЕР_1 , адже пальне на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігалось в загальних резервуарах за видами пального для усіх військових структур Рівненського гарнізону. Тобто, виникає логічне запитання про те, яким чином із загальної нестачі пального по гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункту заправки виокремлено розмір нестачі пального саме по військовій частині НОМЕР_1 . При цьому зазначені документі не містять чіткої та конкретної відповіді на таке запитання.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що в складеній Департаментом внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України за результатами внутрішнього аудиту відповідності діяльності служби пально-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 за період з 18.03.2010р. по 18.03.2013р. довідці від 13.04.2013р. №484, при знятті залишків недоторканого запасу саме на складі пального та баках машин військової частини НОМЕР_1 , розходжень між фактичною наявністю майна та обліковими даними не виявлено.

Підсумовуючи викладене, суд прийшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді звільнення за службовою невідповідністю за вчинення правопорушення, наслідком якого стала нестача пального у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Підставами для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначеними ст.45 Дисциплінарного статуту, є невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Статтею 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; є) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно зі ст.ст..84, 85 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини; службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

За змістом ст.86 Дисциплінарного статуту, після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування, командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення, та якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира (ст.92 Дисциплінарного статуту).

При цьому, відповідно до ч.2 ст.86 Дисциплінарного статуту, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також вчинення правопорушення, його наслідки, попередня ї поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем визначена законом процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності в цілому дотримана, однак при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем не враховані характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку позивача як військовослужбовця, а також тривалість його військової служби та рівень знань про порядок служби, як цього вимагає ч.2 ст.86 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Так, позивач прослужив у Збройних силах України більше 20 років. Мав неодноразові заохочення і нагороди, був учасником бойових дій. У зв`язку з успішним виконанням поставлених завдань просувався по службі. Проведеним оцінюванням у листопаді 2012 року відповідав займаній посаді і був гідним зарахуванню до Резерву для подальшого просування по службі.

Суд звертає увагу на те, що звільнення військовослужбовця з військової служби за службовою невідповідністю або позбавлення його військового звання, є крайніми заходами дисциплінарного впливу, які повинні застосовуватись з урахуванням усіх обставин скоєння порушення, його наслідків, попередньої поведінки та особи військовослужбовця.

В силу вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги встановлені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №337 від 21.05.2013 року в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 не відповідає вказаним критеріям правомірності, а тому наявні всі підстави для його скасування.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Міністерством оборони України не доведено перед судом правомірність прийняття наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №337 від 21.05.2013 року в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 .

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 належать до задоволення.

Положенням п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити повністю.

Наказ Міністерства оборони України №337 від 21 травня 2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю - визнати протиправним та скасувати.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Комшелюк Т.О.

Судді Жуковська Л.А.

Гломб Ю.О.