Справа № 592/13385/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р.Справа № 592/13385/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2015р. по справі № 592/13385/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області

про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 45524672,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Відділу з примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Сумській області (далі по тексту - відповідач, Відділ з примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Сумській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010 у зв'язку з порушенням вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати протиправною відмову начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Сумській області Молодцова Е.В. у скасуванні постанови старшого державного виконавця Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2015 року по справі №592/13385/14-а позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу з примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Сумській області про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 45524672 задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010 у зв'язку з порушенням вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Визнано протиправною відмову начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Сумській області Молодцова Е.В. у скасуванні постанови старшого державного виконавця Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм законодавства щодо законності та обґрунтованості судового рішення, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2015 року по справі №592/13385/14-а, у задоволенні позовних вимог відмовити, справу розглянути без участі його представника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постановою державного виконавця Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 виконавче провадження з виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі № 2-А-1153/2010, виданого на її підставі виконавчого листа від 01.04.2013 р., було закінчено на підставі отриманої ухвали Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 р. Вважає, що дії державного виконавця проведено згідно Закону України «про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, а також чинного законодавства України, що регулюють дані питання. Таким чином, стверджує, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, але не вірно надана їм оцінка, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Позивач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, з викладених підстав, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню. Звертає увагу на те, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, порушив вимоги п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а начальник відділу примусового виконання неправомірно відмовився скасувати незаконну постанову згідно скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Сіробаба К.С. від 10.12.2014 року ВП № 45524672. Пояснила, що постановою Ковпаківського районного суду від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010 було зобов'язано УПФ у Ковпаківському районі м. Суми провести перерахунок пенсії позивача та провести виплату недоплаченої частини пенсії з 01.10.2009 року. Зазначена постанова ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30.01.2013 р. була залишена без змін. При цьому зазначила, що Вишим адміністративним судом скасовано не постанову Ковпаківського районного суду від 30.08.2010 року по справі №2-а-1153/2010 на підставі якої виданий 01.04.2013 року виконавчий лист, яка є чинної і не скасовувалась, а лише ухвалу Ковпаківського районного суду від 29.08.2013 року про зміну порядку виконання зазначеної постанови. Такими чином, вважає рішення суду першої інстанції, яким позов ОСОБА_1 задоволено, законним та обґрунтованим.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали клопотання з проханням розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Ковпаківського районного суду від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010 було зобов'язано УПФ у Ковпаківському районі м. Суми провести перерахунок пенсії позивача та провести виплату недоплаченої частини пенсії з 01.10.2009 року. Зазначена постанова ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30.01.2013 р. була залишена без змін (а.с. 8, 9).

На підставі зазначеної постанови 01.04.2013 р. Ковпаківським районним судом м. Суми був виданий виконавчий лист №2-А-1153/2010 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду у Ковпаківському районі м. Суми здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо призначення державної пенсії не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахування ст. 67 цього Закону, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.10.2009 р., з виплатою недоотриманих сум за результатами перерахунку (а.с. 15).

На підставі зазначеного виконавчого листа, 20.11.2014 р. постановою державного виконавця Сіробаба К.С. було відкрито виконавче провадження ВП № 45524672 (а.с. 7).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2013 р. був змінений спосіб виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. з зобов'язання провести перерахунок та виплату недоплаченої пенсії з 01.10.2009 року на стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії, в сумі 44057,97 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду по справі №К/800/65538/13 від 19.11.2014 року, ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2013 р. про зміну способу виконання постанови Ковпаківського районного суду від 30.08.2010 року була скасована (а.с. 10, 11-12, 13-14).

Постановою державного виконавця Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 виконавче провадження з примусового виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі № 2-А-1153/2010, виданого на її підставі виконавчого листа від 01.04.2013 р., було закінчено з посиланням на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 р. (а.с. 5-6).

ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" зверталась до начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Сумського ГУЮ Молодцова Е.В. зі скаргою на постанову державного виконавця Сіробаба К.С. від 10.12.2014 року ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження, що підтверджується копією відповіді від 17.01.2015 року №3081/02.1-29/244 на скаргу, що не заперечується відповідачем.

З наданої відповіді від 17.01.2015 р. №3081/02.1-29/244 на подану позивачем скаргу вбачається, що фактично в задоволенні скарги та скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження начальником відділу примусового виконання рішень УДВС Сумського ГУЮ Молодцовим Е.В. було відмовлено.

Не погодившись із постановою старшого державного виконавця від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010, а також відмовою начальника відділу примусового виконання рішень у скасуванні вказаної постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання їх протиправними та скасування постанови від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні законні підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду фактично виконано не було, а підстав для закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010 не вбачається.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 45524672 слугував висновок державного виконавця про скасування рішення суду, на підставі якого його було видано, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 р.

Колегія суддів вважає такі висновки відповідача хибними, враховуючи наступне.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 49 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені підстави закінчення виконавчого провадження, частинами 1,2,3 якої встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45524672 державний виконавець Сіробаба К.С. виніс з посиланням на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 р., тобто, на думку державного виконавця, зокрема, відповідача, рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, є скасованим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", - виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В даному випадку постанова Ковпаківського районного суду від 30.08.2010 р., на підставі якої виданий виконавчий лист, не скасовувалась.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 р. зазначено, що постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. підлягає виконанню, як рішення зобов'язального характеру.

Вказаною ухвалою Вищого адміністративного суду України скасована ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2013 р. про зміну способу виконання постанови Ковпаківського районного суду від 30.08.2010 року, а не постанова постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010

Колегія суддів звертає увагу на те, що виконавчий лист на підставі скасованої ухвали не видавався, при цьому виконавчий листі від 01.04.2013 р., виданий на підставі постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р., взагалі не передбачає виконання стягнення 44057,97 грн., виконавчий лист має зобов?язальний характер, ідентичний постанові Ковпаківського районного суду від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010, яка є чинною та не скасовувалась.

Таким чином, колегія суддів вказує на те, що постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р., на підставі якої видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП № 45524672 є чинної та не скасована.

Крім зазначеного, в оскаржуваній постанові державним виконавцем не зазначено будь-яких інших обґрунтувань прийнятого рішення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що прийнято передчасно рішення про закінчення виконавчого провадження від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010, оскільки на момент прийняття оскаржуваної постанови у відповідача були відсутні докази того, що рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження, є скасованим.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем не було вжито всіх можливих заходів для виконання рішення згідно приписів ст.75 Закону "Про виконавче провадження" та виконання судового рішення фактично не відбулося.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що постанову про закінчення виконавчого провадження винесено передчасно, без намагань сприяти виконанню рішення суду, посилаючись лише на його скасування, якого в дійсності не було.

Таким чином, постанова старшого державного виконавця Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010 підлягає скасуванню, а відмова начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Сумській області Молодцова Е.В. у скасуванні вказаної постанови державного виконавця є протиправною, враховуючи очевидність відсутності підстав для закінчення виконавчого провадження № 45524672.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, незважаючи на вимогу частини другої статті 71 цього Кодексу відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятої постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010 та належних доказів щодо скасування рішення суду а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції, не надав, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010 у зв'язку з порушенням вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" та визнати протиправною відмову начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Сумській області Молодцова Е.В. у скасуванні постанови старшого державного виконавця Сіробаба К.С. від 10.12.2014 р. ВП № 45524672 про закінчення виконавчого провадження щодо виконання постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2010 р. по справі №2-А-1153/2010.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2015р. по справі № 592/13385/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2015 р.