Справа № 2-а-4427/11/0206
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-4427/11/0206

Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Замостянського районного суду м.Вінниці від 13 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року позивач звернувся до Замостянського районного суду м. Вінниці з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про визнання дій відмови протиправною; зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату основної державної пенсії відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", провівши обчислення пенсії у розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. ст. 50, 67 Закону України "про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - 75 % мінімальної пенсії за віком для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням положень, встановлених ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 22.04.2011 року по день припинення права на таке пенсійне забезпечення.

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 липня 2011 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача енправомірними; зобов'язано відповідача зробити виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи, у відповідності до ст. ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зробити виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, застосувавши при нарахуванні та виплаті пенсії положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з подальшим перерахунком згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 22 квітня 2011 року по 18 червня 2011 року включно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 липня 2011 року та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 2) та довідкою серії МСЕ №071000 (а.с. 4).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату державної пенсії та підвищення (доплати) до пенсії як особі, що постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановами Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року та № 654 від 16.07.2008 року.

З огляду на те, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу в порівняні з постановами Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року та № 654 від 16.07.2008 року відповідач неправомірно виплачував позивачу основну та додаткову пенсію в меншому розмірі, ніж це передбачено ст.ст. 50, 54 зазначеного Закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов'язку нараховувати та сплачувати позивачу пенсії, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необґрунтовано визначився із періодом захисту порушеного права позивача, задовольнивши позовні вимоги з 22.04.2011 року по 18.06.2011 року, виходячи з наступного.

19 червня 2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011 №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статтей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.06.2011 №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII "Прикінцеві положення" ЗУ "Про Державний бюджет України на 2011 рік" положення Закону України від 14.06.2011 №3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року для проведення таких виплат встановлений інший розмір та порядок, визначений законодавством.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Отже, судова колегія дійшла висновку, що правильним способом захисту порушеного права позивача, який відповідає вимогам чинного законодавства, є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу державної та додаткової пенсії по день припинення такого права.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим застосування до даних спірних правовідносин ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії.

Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, для застосування цієї норми необхідне попереднє нарахування таких сум, однак, з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, не одержані особою своєчасно.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Замостянського районного суду м.Вінниці від 13 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про перерахунок пенсії змінити .

Абзац 3 резолютивної частини постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 липня 2011 року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, що передбачена ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22 квітня 2011 року по день припинення такого права, з урахуванням виплачених сум."

В решті постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 липня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.