Справа № 826/20678/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 березня 2015 року письмове провадження № 826/20678/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з даним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач, ФГВФО), в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправною бездіяльність ФГВФО щодо невиплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) відшкодування коштів за вкладом у розмірі 199613,06 грн., розміщеного у ПАТ КБ «Соцкомбанк» за договором №103/02-0006308 від 19.01.2009;

- зобовязати ФГВФО прийняти додаткову інформацію щодо збільшення суми відшкодування вкладу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в розмірі 199613,06 грн., яка була надана Фонду гарантуваннія вкладів фізичних осіб ліквідатором ПАТ КБ «Соцкомбанк» у формі змін до реєстру вкладників.

- зобов'язати ФГВФО виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) відшкодування коштів за вкладом у розмірі 199613,06 грн., розміщеного у ПАТ КБ «Соцкомбанк» за договором №103/02-0006308 від 19.01.2009

Під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти позову заперечував.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, з огляду на положення ч. 6 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України за клопотанням сторін про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Соцкомбанк» 19.01.2009 укладений договір №103/02-0006308 на обслуговування рахунку.

В процесі виконання цього договору між сторонами виник спір щодо правомірного списання банком з карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 25028,00 євро.

В подальшому, факт неправомірного списання ПАТ КБ «Соцкомбанк» грошових коштів з рахунку ОСОБА_1, був підтверджений: рішенням Господарського суду Одеської області від 26.11.2009 по справі № 6-15/66-09-3238, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 07.12.2010 та рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2010 по справі № 2-1119/10, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 26.04.2011.

В період розгляду судами вказаних спорів щодо неправомірного списання грошових коштів, Національний банк України 21.10.2011 відкликав у ПАТ КБ «Соцкомбанк» банківську ліцензію.

На момент відкликання банківської ліцензії, за договором № 103/02-0006308, у ПАТ КБ «Соцкомбанк» були зобов'язання перед ОСОБА_1 на суму 25028,00 євро.

Проте, на момент складання реєстру вкладників ОСОБА_1 був включений банком до цього реєстру лише за сумою відшкодування ва розмірі 386,94 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2013 по справі №522/1489/13ц за ОСОБА_1 було визнано право на відшкодування грошових коштів в сумі 25028,00 євро за рахунок коштів ФГВФО в межах граничної суми відшкодування, а ПАТ «Соцкомбанк» було зобов'язано надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію у формі змін до переліку вкладників стосовно збільшення на 199613,06 грн. суми належного ОСОБА_1 відшкодування коштів за вкладом. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11.09.13 рішення Приморського районного суду міста Одеси залишено без змін.

26 лютого 2014 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі 522/1489/13ц ОСОБА_1 направив до ФГВФО індивідуальне звернення про виплату належного йому відшкодування вкладу у розмірі 199613,06 грн.

За результатом розгляду цього звернення листом від 25.03.2014 ФГВФО повідомив, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2013 по справі 522/1489/13ц ПАТ КБ "Соцкомбанк" виконав не належним чином, так як уточнення до переліку вкладників складені банком в іншій формі, а ніж це вимагається законом.

Ліквідатор ПАТ КБ «Соцкомбанк» виконав рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2013 по справі 522/1489/13ц лише 12.10.2014, надавши до ФГВФО відомості у формі змін до переліку вкладників про належне та несплачене ОСОБА_1 відшкодування вкладу у розмірі 199613,06 грн.

03 листопада 2014 ОСОБА_1 повторно звернувся до ФГВФО з заявою, в якій зазначив, що у зв'язку із виконанням ліквідатором банку рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2013 по справі 522/1489/13ц, ФГВФО має виплатити належне відшкодування грошових коштів.

Як зазначає позивач, що не спростовано відповідачем, станом на час розгляду даної справи в Окружному адміністративному суді міста Києва, коштів в сумі 199 613,06 грн. Фонд на його користь не перерахував.

За таких обставин, позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Основним нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини є Закон України від 20 вересня 2001 року №2740-III «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №2740-III), оскільки відповідно до приписів пункту 3 розділу X Закону України від 23 лютого 2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є чинним на час розгляду справи судом, ініційована до набрання чинності цим Законом процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, на відносини, пов'язані з виплатою позивачу відшкодування поширюється Закон №2740-III.

Відповідно до преамбули Закону №2740-III ним встановлюються засади функціонування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок відшкодування вкладів вкладникам учасників (тимчасових учасників) Фонду, а також регулюються відносини між Фондом, Кабінетом Міністрів України та Національним банком України.

Відповідно до статті 30 Закону №2740-III (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) вкладники набувають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в грошовій одиниці України з дня настання недоступності вкладів.

Недоступністю вкладів є неможливість одержання вкладу вкладником відповідно до умов договору, яка настає з дня призначення ліквідатора учасника (тимчасового учасника) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (стаття 1 Закону 2740-III) (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Ліквідатор учасника (тимчасового учасника) Фонду має надати Фонду протягом двадцяти робочих днів з дня настання недоступності вкладів повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, із визначенням їх розрахункової суми, яка підлягає відшкодуванню відповідно до цього Закону. На підставі одержаного від ліквідатора учасника (тимчасового учасника) Фонду переліку вкладників із визначенням розрахункової суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду, Фонд у місячний строк перевіряє подані розрахунки з урахуванням вимог статті 4 цього Закону та приймає рішення про відшкодування коштів вкладникам. Фонд протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення про відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб повідомляє вкладників через офіційні засоби масової інформації. З дня настання недоступності вкладів припиняється нарахування відсотків за ними (стаття 31 Закону №2740-III) (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами статті 32 Закону №2740-III (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб затверджується адміністративною радою Фонду. Відшкодування за вкладами здійснюється в готівковій або безготівковій формі. Фонд за запитом ліквідатора учасника (тимчасового учасника) Фонду у письмовому вигляді надає необхідну інформацію про розмір відшкодованих коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Виплата Фондом гарантованої суми відшкодування через визначені банки-агенти здійснюється протягом трьох місяців з дня настання недоступності вкладів. У разі ліквідації системоутворюючого банку цей строк може бути продовжено до шести місяців. Відшкодування за вкладами можуть сплачуватися іншим особам згідно з законодавством України (за довіреністю, заповітом тощо). Строк позовної давності по зверненнях вкладників становить три роки.

На виконання вимог положень Закону №2740-III (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) адміністративною радою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб від 12 лютого 2002 року №2 (надалі- Положення №2).

Так, пунктом 4 розділу І Положення №2 (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику учасника (тимчасового учасника) Фонду відшкодування коштів за його вкладами, включаючи відсотки, в розмірі вкладів на день настання недоступності вкладів, але не більше визначеної законодавством гарантованої суми за вкладами у кожному із таких учасників.

Зазначений розмір відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду може бути збільшено за рішенням адміністративної ради Фонду залежно від тенденцій розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками (тимчасовими учасниками) Фонду.

При цьому, ліквідатор учасника (тимчасового учасника) Фонду має надати Фонду протягом двадцяти робочих днів з дня настання недоступності вкладів повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами (далі - Список), із визначенням їх розрахункової суми, яка підлягає відшкодуванню відповідно до цього Положення, за формою, встановленою в додатку 1. Список складається за станом на день настання недоступності вкладів. Протягом періоду виплат ліквідатор може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) належних їм сум відшкодування у межах гарантованої суми, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати, зміну особи вкладника та інформацію зі зміненими реквізитами вкладників. У разі збільшення гарантованої суми відшкодування та прийняття адміністративною радою Фонду рішення про поширення його дії на вкладників банків, філій іноземних банків, яким здійснюються виплати відшкодувань, ліквідатор має надати до Фонду додатковий Список вкладників із зазначенням сум до збільшеної гарантованої суми (пункт 2 розділу ІІ Положення №2 (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин)).

Аналізуючи вищевказані положення чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що ліквідатор має надати Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) належних їм сум відшкодування у межах гарантованої суми, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати, зміну особи вкладника та інформацію зі зміненими реквізитами вкладників протягом трьох місяців від дня настання недоступності вкладів (тобто з дня призначення ліквідатора банку). Крім того, включення до списку вкладників, яким мають бути відшкодовані кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, здійснює ліквідатор, а не Фонд.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Національного банку України 21.10.2011 відкликано у ПАТ КБ «Соцкомбанк» банківську ліцензію.

В той же час, Ліквідатор ПАТ КБ «Соцкомбанк» виконав рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2013 по справі 522/1489/13ц належним чином лише 12.10.2014, надавши до ФГВФО відомості у формі змін до переліку вкладників про належне та несплачене ОСОБА_1 відшкодування вкладу у розмірі 199613,06 грн.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 07 березня 2013 № 15 «Щодо строків звернення вкладників», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 за № 538/23070, передбачено, що вкладники банків, які перебувають у стадії ліквідації та для яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», мають право звертатися до Фонду за отриманням відшкодування коштів за вкладами протягом трьох років з дня настання недоступності вкладів.

Крім того, трьохрічний строк позовної давності по зверненнях для вкладників визначений і у статті 32 Закону №2740. Поновлення вказаного строку, в тому числі з поважних причин, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, оскільки Ліквідатор ПАТ КБ «Соцкомбанк» подав належним чином оформлену інформацію стосовно позивача лише 12.10.2014, позивач мав право звернутися до Фонду за відшкодуванням протягом трьох років, тобто до 20.10.2014, в той час як фактично позивач звернувся до фонду з заявою лише 03.11.2014.

Враховуючи, що позивач звернувся до Фонду із заявою після закінчення вказаного періоду, а саме - 03 листопада 2014 року, суд приходить до висновку, що Фонд правомірно зазначив про відсутність підстав для виплати позивачу відшкодування.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Арсірій