Справа № 754/18402/14-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.,

при секретарі Авраменко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 84% заробітної плати, з урахуванням у складі заробітної плати середньомісячної суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, індексації заробітної плати та грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, зазначених в довідці управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 272-Б від 10.12.2014 року, починаючи з 10.06.2014 року та здійснювати вказані виплати пенсії у майбутньому .

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14.01.2015 року позов задоволено частково:

- визнано дії управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням середньомісячної суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, індексації заробітної плати та грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, з якої справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - неправомірними;

- зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії в розмірі 84% заробітної плати, з урахуванням у складі заробітної плати середньомісячної суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, індексації заробітної плати та грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, зазначених в довідці управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 272-Б від 10.12.2014 року «Про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», - починаючи з 10.06.2014 року по теперішній час.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, у зв?язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з 12.07.2007 року позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 84% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи.

14.10.2014 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, індексації заробітної плати та грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади (а. с. 8).

За результатами розгляду вказаної вище заяви позивача, 14.10.2014 року управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що до нормативно-правових актів, які регулюють питання призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», не були внесені відповідні зміни (а. с. 7).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ст. 37 вищевказаного Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено структуру заробітної плати, до складу якої входить основана заробітна плата, додаткова та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Також, відповідно до ст. 41 Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що на всі виплати позивача, включені в довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2014 року № 272-Б, нарахований страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а. с. 33-35).

Таким чином, проаналізувавши норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій щодо відмови та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі 84% заробітної плати, з урахуванням у складі заробітної плати середньомісячної суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, індексації заробітної плати та грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади, зазначених у

відповідній довідці.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 року № 21-3а14.

Також, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що, виходячи із змісту ст. 6 КАС України, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про обчислення та виплати пенсії у майбутньому.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195,196,198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 30.03.2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

Л.В. Бєлова

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Бєлова Л.В.

Аліменко В.О.