Справа № 675/3046/14-а
Суддя: Пашкевич Р. В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/3046/14-а
Провадження № 2-а/675/8/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. Ізяславський районний суд

Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Пашкевича Р. В.,

при секретарі - Григор'євій О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 26.12.2014 року із позовом до управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі про визнання відмови у призначення пенсії на пільгових умовах неправомірною та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах з часу отримання права на зазначену пенсію, а саме з 18 жовтня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він в період з 01.09.1975 р. по 11.07.1977 р. навчався в ПТУ № 25 м. Петропаловська на електрогазозварника, з 14.07.1977 р. по 21.11.1977 роки працював електрозварником 3 розряду на машинобудівному заводі ім. Куйбишева в Північно-Казахстанської області, з 26.11.1977 р. по 07.12.1979 р. служив в армії, де також виконував роботи зварника, з 06.03.1980 року по 10.08.1982 року працював на Хмельницькому заводі ковальсько-пресового устаткування ім. Куйбешева електрозварником, з 06.09.1982 року по 12.11.2001 року на Ізяславському заводі «Харчомаш», на протязі повного дня та виконував роботу електрозварника.

Після звернення до управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі за призначенням пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», йому було не враховано період роботи в Ізяславському заводі «Харчомаш» на посаді електрозварника у період з 18.10.1994 року по 12.11.2001 року по причині наявності Висновку державної експертизи умов праці № 84 від 19.10.1999 року в якому вказано, що атестація робочих місць за умовами праці у ВАТ Ізяславський завод «Харчомаш» не відповідає вимогам постанови КМУ від 01.08.1992 року № 442. Період роботи на посаді електрозварника з 06.09.1982 року по 21.08.1992 року зараховано до пільгового стажу, що становить 9 років 11 місяців 16 днів. Щодо не зарахування інших періодів його роботи, навчання, та служби в армії відповідач не вказав.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутності та задовольнити його позовні вимоги в повному об'ємі.

Представник управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області Якимчук Ю.В. в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, та письмові заперечення з поясненнями, в яких зазначив, що позов не визнає, вважає що пенсійним фондом правомірно відмовлено у призначенні позивачу пільгової пенсії, тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 жовтня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення ним 55-ти річного віку з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді електрозварника, тобто на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Листом від 09.12.2014 року № 6805/04 управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області відмовило у призначенні пільгової пенсії з посиланням на те, що період роботи позивача на посаді еклектрозварника з 18.10.1994 року по 12.11.2001 року у ВАТ Ізяславський завод «Харчомаш» відповідно до висновку державної експертизи умов праці № 84 від 19.10.1999 року атестація робочих місць за умовами праці у ВАТ Ізяславський завод «Харчомаш» не відповідає вимогам постанови КМУ від 01.08.1992 року № 442.

За змістом п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до позиції 33 розділу ХХХІІІ «Загальні професії» списку № 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», професія газозварника та електрозварника дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

П.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що основним документом який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

П. 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з приписами п. 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до посилань позивача, а саме на ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, а також ст. 8 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15). Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, останній просить зарахувати до пільгового стажу електрозварника період навчання у професійному-технічному училищі з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року, роботу електрозварника на машинобудівному заводі ім. Куйбишева з 14.07.1977 року по 21.11.1977 року, та проходження строкової військової служби в Збройних Силах СССР з 26.11.1977 року по 07.12.1979 року.

Згідно Атестату НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року навчався в міському професійно-технічному училищі № 25 м. Петропавловська та здобув професію «електрогазозварювальника».

Після чого у період з 14.07.1977 року по 21.11.1977 рік працював електрозварником 3 розряду на машинобудівному заводі ім. Куйбешева в Північно-Казахстанської області, що стверджується Трудовою книжкою серії НОМЕР_2.

Однак у зв'язку із призовом до лав збройних сил СССР, перебував на службі з 26.11.1977 року по 07.12.1979 рік, де також виконував роботу електрозварника (Військовий квиток серія НОМЕР_3).

Посилання відповідача у письмових поясненнях, щодо неможливості зарахувати у пільговий стаж ОСОБА_1 вказані періоди його роботи на посаді електрозварника по причині того, що у записах трудової книжки відсутні номери записки на прийняття та звільнення з роботи не заслуговують на увагу, та спростовуються Трудовою книжкою серії НОМЕР_2 у якій чітко вказано, що позивач 14.07.1977 року прийнятий в 5 цех електрозварником 3 розряду Наказ № 1670 від 14.07.77 року, та звільнений у зв'язку з призовом в Радянську Армію з 21.11.1977 року (Увол. Зап. от 21.11.77г.)

Вказане свідчить проте, що відмова відповідача про не зарахування до пільгового стажу позивача навчання, роботи на машинобудівному заводі ім. Куйбешева, та служби в Збройних Силах СССР є протиправною.

Крім того, згідно Трудової книжки серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 в подальшому у період з 06.03.1980 року по 10.08.1982 рік працював на посаді електрозварника ручного зварювання у Хмельницькому заводі ковальсько - пресового устаткування ім. Куйбишева.

Однак, відповідно до письмових пояснень відповідача, останній відмовляється зараховувати вказаний період роботи у пільговий стаж оскільки довідку про уточнюючий характер роботи на пільгових умовах організація відмовилася надати (лист від 27.11.2014р. № 456).

Але слід зауважити наступне. Як уже зазначалося судом вище, згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що основним документом який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до Трудової книжки серії НОМЕР_2, позивач з 06.03.1980 року по 10.08.1982 рік працював на Хмельницькому заводі ковальсько-пресового устаткування ім. Куйбишева електрозварником ручного зварювання 5 розряду, що також підтверджується довідкою № 20 від 19.08.2014 року.

Зазначена робота електрозварника у вказаний період передбачена Списком № 2 розділу XXXІІ, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року та Списком № 2 розділу XXХII підрозділу 23200000, позиція(код) 19906, затвердженим Постановою КМ України від 11.03.1994 року № 162.

Тобто будь-яких неточностей у трудовій книжці позивача, відповідачем не виявлено, а навпаки стверджено довідкою ВАТ Хмельницького заводу по випуску ковальсько-пресового устаткування «ПРИГМА-ПРЕС» від 19.08.2014 року, тому підстав для витребовування уточнюючих довідок, щодо характеру роботи ОСОБА_2 у відповідача не було.

Що стосується позовних вимог позивача про не зарахування відповідачем до його пільгового стажу роботу електрозварника 5 розряду у період з 18.10.1994 року по 12.11.2001 рік на Ізяславському заводі «Харчомаш», слід зауважити наступне.

Згідно трудової книжки ОСОБА_2, та архівних довідок від 11.07.2014 року та 04.08.2014 року, останній у спірний період працював в Ізяславському заводі «Харчомаш» на посаді електрозварювальника, що і не заперечується відповідачем.

Протоколом № 1 засідання атестаційної комісії Ізяславського ВАТ «Харчомаш» від 20.02.1997 року, постановлено підтвердити право електрогазозварника 72/22 на пільгову пенсію та включити цю професію в Перелік робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку № 2.

Наказом директора Ізяславського ВАТ «Харчомаш» № 61 від 18.10.1999 року професію електрозварника ручного зварювання підтверджено право виходу на пільгову пенсію за списком № 2.

Однак висновком управління праці та зайнятості населення державна експертиза умов праці № 48 від 19.10.1999 року, було виявлено неналежне ведення «Карт умов праці», що не відповідає вимогам «Методичних рекомендацій» Міністерства праці та Міністерства охорони здоров'я України, затверджених 01.09.92 року, тому вирішено атестацію робочих місць за умовами праці у ВАТ Ізяславський завод «Харчомаш» не відповідає вимогам постанови КМУ від 01.08.1992 року № 442 «Про порядок проведення робочих місць з умовами праці». Встановлені пільги та компенсації, в т.ч. пільгові пенсії, передбачені ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», додаткові відпустки, передбачені ст. 7 Закону України «Про відпустки» підлягають припиненню, а керівнику прийняти міри щодо завершення атестації робочих місць та інформувати Державну експертизу умов праці по Хмельницькій області в строк до 30.02.2000 року.

Відповідно до повідомлення Державної експертизи умов праці Хмельницької області № 05.03-14039 від 19.11.2014 року, було вказано, що матеріалів та відомостей після проведення вказаної атестації про атестацію робочих місць за умовами праці Ізяславського ВАТ «Харчомаш» у державній експертизі умов праці по Хмельницькій області відсутні.

Тобто, керівник заводу не усунув у зазначений йому період недолік який зазначений у висновку та не звернувся повторно до Державної експертизи умов праці Хмельницької області про проведення атестації.

Проте слід звернути увагу на те, що відповідно до висновку № 48 від 19 жовтня 1999 року виявлені порушення стосуються саме неналежного оформлення «Карт умов праці» не враховано відсоток зайнятості працівника протягом робочої зміни, а не відсутність шкідливих факторів, які б впливали на характер виконуваної роботи. Такий висновок підтверджується тим, що незважаючи на виявлені порушення, результати атестації робочих місць за умовами праці було вирішено вважати умовно-дійсними при умові усунення виявлених порушень чинного законодавства в термін до 30 лютого 2000 року.

Таким чином суд зазначає наступне, що при вирішення даного спору слід приймати до уваги встановлену законодавством загальну мету проведення атестації робочих місць. Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Тому в даному випадку анулювання результатів атестації робочого місця Позивача, мало б впливати на його право щодо врахування пільгового стажу в тому випадку, якщо б причиною анулювання було встановлення відсутності самих шкідливих та важких умов праці, які таке право обумовлюють.

Те, що виявлені порушення проведення атестації стосувались, як було зазначено вище, саме неналежного оформлення «Карт умов праці» щодо зазначення у них відсотків зайнятості працівника протягом робочої зміни, а не відсутність шкідливих факторів взагалі, і в подальшому керівник заводу не усунув дані недоліки. Висновок № 48 від 19.10.1999 не містив жодного посилання щодо погіршення умов праці на цьому робочому місці, свідчить про те, що наявність шкідливих та несприятливих умов праці залишалась незмінною. Доказів протилежного Відповідачем надано не було.

Пунктом 10 вищевказаного Порядку зазначено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, а в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності в трудовій книжці відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Крім того, відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров»я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 4 вищевказаного Порядку атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за несвоєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

У зв'язку з тим, що проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, то її не проведення не може позбавляти громадян їх права на призначення пенсії на пільгових умовах згідно списку № 2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу електрозварника період навчання у професійному-технічному училищі з 01.09.1975 року по 11.07.1977 року, роботу електрозварника на машинобудівному заводі ім. Куйбишева з 14.07.1977 року по 21.11.1977 року, проходження строкової військової служби в Збройних Силах СССР з 26.11.1977 року по 07.12.1979 року, роботу на Хмельницькому заводі ковальсько-пресового устаткування ім. Куйбишева з 06.03.1980 року по 10.08.1982 рік, та роботу на Ізяславському заводі «Харчомаш» з 21.08.1992 року по 19.10.1999 року, що в загальному становить більше 13 років. Тому стаж роботи позивача на посаді електрозварника та його загальний трудовий стаж надають право на пільгову пенсію відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак слід зауважити, що позивач в позовній заяві просить суд призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з цим, позивач просить зарахувати до пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії, спірний трудовий стаж.

Але, механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років встановлює Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105.

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно з п. 15, 16 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у містах та районах, а також повідомляють заявника про прийняте рішення. Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

З аналізу вказаних норм слідує, що повноваженнями щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу належить до повноважень комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, а не управління Пенсійного фонду України чи суду, тому вказана вимога підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії є необґрунтованими і протиправними. Тому пенсію слід призначити з дня набуття ОСОБА_1 п'ятдесяти п'яти річного віку, тобто з 18 жовтня 2014 року, а не з дня звернення до відповідача з заявою про призначення даної пенсії - 09 жовтня 2014 року.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11, 14, 71, 86, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, п. «б» ст. 13, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до вимог п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Ізяславському районі Хмельницької області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 18.10.2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання її копії, складеної у повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/ Р.В.Пашкевич

Згідно з оригіналом: суддя Р.В. Пашкевич