Справа № 2а-2218/4407/11
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015р. К/800/66485/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року по справі № 2а-2218/4407/11

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив визнати дії останнього, що призвели до заниження його пенсії на 5 процентів, протиправними та зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 1 січня 2008 року із врахуванням її збільшення на 5 процентів та виплатити йому перераховану суму.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 послався на те, що при здійсненні відповідачем перерахунку пенсії з 1 січня 2008 року він і надалі має право на збільшений розмір пенсії за вислугу років на 5 процентів відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 4 квітня 2006 року № 3591-VI «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (далі - Закон № 3591-VI), що набули чинності 29 квітня 2006 року; далі - Закон № 2262-ХІІ), оскільки він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до категорії 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є військовим пенсіонером з 2000 року та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3 згідно з посвідченням серії НОМЕР_1.

Після звільнення з військової служби позивачу як такому, що брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, і як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3 було призначено пенсію за вислугу років згідно зі статтею 13 Закону № 2262-ХІІ у розмірі 65 процентів від суми грошового забезпечення.

Збільшену відповідно до підпункту «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ на 5 процентів пенсію за вислугу років позивач отримував до 1 січня 2008 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова № 1294) здійснило перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії з 1 січня 2008 року. При цьому перерахунок пенсії було здійснено без урахування 5 процентів сум грошового забезпечення.

Розмір пенсії позивача до перерахунку складав 1507,42 грн. (а.с.63), а після її перерахунку (станом на 1 січня 2008 року) - 1849,05 грн. (а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач керуючись статтею 63 Закону № 2262-ХІІ та Постановою № 1294, правомірно провів позивачу перерахунок пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого з 1 січня 2008 року для відповідних категорій осіб, виходячи в тому числі з того, що на вказану дату стаття 13 Закону № 2262-ХІІ (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3591-VI) не передбачала збільшення розміру пенсії на 5 процентів за вислугу років.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній до набуття Законом № 3591-IV чинності - до 29 квітня 2006 року) військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, було передбачено збільшення розміру пенсії за вислугу років на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів.

Із набранням чинності Законом № 3591-IV, пунктом 9 якого були внесені зміни, згідно з якими нова редакція підпункту «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ зазначену 5-процентну доплату не передбачала.

Підставою перерахунку всіх призначених за Законом № 2262-ХІІ пенсій згідно з пунктом 3 статті 63 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Порядок перерахунку пенсій з 1 січня 2008 року регулюється Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, згідно з пунктом 1 якого перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Нові види грошового забезпечення військовослужбовців були визначені Постановою № 1294, яка набирала чинності з дня втрати чинності указами Президента України, що визначали умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів, але не раніше ніж 1 січня 2008 року.

З огляду на зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області своїми діями щодо перерахунку ОСОБА_4 пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого з 1 січня 2008 року для відповідних категорій осіб, не порушило чинного законодавства України.

Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 1 січня 2008 року, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала 5-процентне збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 3, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 5-процентної доплати для зазначених військовослужбовців немає. Крім того, судами встановлено, що вищезгадані зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки - привели до її збільшення, що нівелює засторогу можливого порушення прав позивача.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі обставин та дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 червня 2014 року № 21-38а14 та від 8 липня 2014 року № 21-227а14.

Частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.