Справа № 2а-1670/5396/11
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 р.Справа № 2а-1670/5396/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2011р. по справі № 2а-1670/5396/11

за позовом Полтавського міського центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2011 року задоволено адміністративний позов Полтавського міського центру зайнятості (далі -позивач, Полтавський МЦЗ) до ОСОБА_1 (далі за текстом -відповідач, ОСОБА_1.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського МЦЗ кошти у розмірі 18105.40 грн.

Не погодившись з даною постановою суду, відповідач подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2011 р. та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що ніколи не перебувала в трудових відносинах з ЗАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА», підписи на договорі дорученні № 50023/1703/09 від 15 травня 2009 року та відповідно на додатковому договорі №1 від 19 листопада 2009 року являються не її.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) розгляд справи проведено без участі представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності заявлених позовних вимог.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду що відповідачка 14.08.2009 року звернулась до Полтавського МЦЗ із заявою про надання статусу безробітного з виплатою матеріальної допомоги. В заяві зазначила, що на час постановки на облік в якості безробітної немає іншої роботи та не зареєстрована як фізична особа підприємець. Наказом Полтавського МЦЗ від 14.08.2009 року №НТ090814 відповідачці надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю.

Наказом №НТ101228 від 28.12.2010 року ОСОБА_1 знято з обліку в центрі зайнятості.

В період перебування на обліку у центрі зайнятості ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю в сумі 18105.40 грн., що підтверджується довідкою центру зайнятості.

В подальшому, Полтавським МЦЗ отримано інформацію про те, що відповідачкою, під час перебування на обліку у центрі, було укладено цивільно-правовий договір з ЗАТ "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" . Відповідно до укладеного договору відповідачка працювала з 15.05.2009 року по 19.11.2009 року та отримала дохід в розмірі 961,53 грн.

За результатами розслідування Полтавським МЦЗ складено наказ №379 від 28 грудня 2010 року про повернення допомоги по безробіттю виплаченої ОСОБА_1 допомогу по безробіттю (а.с. 19). Оскільки ОСОБА_1 під час перебування на обліку у Полтавському МЦЗ перебувала у трудових відносинах з ЗАТ "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" з 15.05.2009 року по 19.11.2009 рік, що є порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі Закон України №1533-III) загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

У статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" (далі Закон України №803-XII) зазначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Якщо особа забезпечує себе роботою самостійно, вона не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю.

Пунктом 4 частини 5 статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу (у тому числі за межами України) або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю.

Згідно з підпунктом 1 пункту 5.5. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №357 від 20.03.2006 року, у разі встановлення центрами зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законом порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що відповідач на момент звернення до центру зайнятості, була зайнятою особою, яка не мала права на реєстрацію в якості безробітної та на отримання відповідної матеріальної допомоги.

Доводи апеляційної скарги щодо не перебування в трудових відносинах з ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та неотримання доходу в сумі 961,53 грн колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Матеріали справи містять довідку ПрАТ «СК «Провідна», що ОСОБА_1. мала відносини з ПрАТ «СК «Провідна» за договором-доручення №50023/1703/09 від 15.05.2009 р. по 19.11.2009 р. зг. Додаткової угоди №1 та їй нарахована винагорода в сумі 961,53 грн, з якої утримано податків на суму 144,22 грн і до видачі 817,31 коп.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду від 11.11.2014 р. , якою була скасована постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 р. по даній справі, колегією суддів були витребувані додаткові докази по справі стосовно утримання податку з винагороди (ПДФО), а також досліджено довідку про доходи, які нараховані відповідачу на виконання нею умов цивільно-правового договору з ЗАТ "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" .

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.02.2015 р. №2115568 пластикова картка ( рахунок 082932) зарплатна карта підв'язана до зарплатного проекту СК «Провідна» відкрита 18.06.2009 р.

12.11.2009 р. на вище зазначений рахунок від СК «Провідна» надійшла зарплата 286,01 грн.

Враховуючи суму винагороди за договором -доручення №50023/1703/09 від 15.05.2009 р., яка підлягала до видачі ( а.с. 111) та суми, які отримані відповідачем (довідка на а.с. 112), а також інформацію зазначену в довідці ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.02.2015 р. №2115568, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем сума винагороди в розмірі 817,31 грн була отримана в повному обсязі.

Згідно довідки ПрАТ СК «Провідна» із нарахованої суми винагороди 961,53 грн був утриманий податок (ПДФО) в сумі 144,22 грн .

Посилання апелянта на протиправне використання її паспорта та від її імені оформлення договору доручення №50023/1703/09 від 15.05.2009 р., додаткової угоди №1 від 19.11.2009 р., нарахування та отримання коштів невідомими особами, колегія суддів вважає також необґрунтованим, оскільки із наданої відповідачем постанови ст. ДІМ Октябрського РВ ПМУ від 11.03.2012 р. вбачається , що в порушенні кримінальної справи за ст. ст. 190,358 КК України було відмовлено ( а.с. 153).

Колегія суддів вважає за неможливе взяти до уваги в якості доказу, відповідно до положень ч.4 ст. 70 КАС України) висновок спеціаліста №19 від 18.01.2012 р. оскільки даний висновок складений з порушенням норм процесуального права та Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними з вище зазначених підстав та такими, що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року по справі № 2а-1670/5396/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Сіренко О.І. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 27.03.2015 р.