Справа № 817/380/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/380/15

10 березня 2015 року 18год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Беженар Г.М., третьої особи відповідача: представник не з'вився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Березнівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Березнівська районна державна адміністрація
про визнання недійсним запису та зобов'язання вчинення певних дій, -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Березнівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Березнівська районна державна адміністрація, в якому просив визнати недійсним запис № 21 в його трудовій книжці та зобов'язати відповідача внести в трудову книжку запис про недійсність зазначеного запису № 21 та здійснити запис про прийняття на роботу із зазначенням посади відповідно до наказу про призначення на посаду № 14 від 11 квітня 2006 року.

В обґрунтування позову вказано, що згідно наказу директора Березнівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 14 від 11 квітня 2006 року позивач був призначений на посаду спеціаліста І категорії філії районного центру СССДМ с. Хмелівка. В трудовій книжці у відповідному записі про прийняття на роботу № 21 вказано про прийняття позивача на посаду спеціаліста І категорії - без зазначення повної назви посади - філії районного центру СССДМ с. Хмелівка. Про такий запис позивачу стало відомо після отримання трудової книжки 18 червня 2014 року. Вказуючи на невідповідність запису в трудовій книжці змісту наказу про призначення на посаду, а також положенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 - просив задовольнити позов.

24 лютого 2015 року до початку розгляду справи по суті, позивачем подано заяву про "доповнення" позовних вимог, відповідно до якої позивач також просить зобов'язати Березнівський районний СССДМ внести в його трудову книжку запис про його роботу у Березнівському лісовому коледжі, на посаді викладача на умовах сумісництва з 11 вересня 2007 року по 17 січня 2008 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав викладених у позові. Просив позов задовольнити повністю, зобов'язати відповідача внести відповідні записі у трудовій книжці.

Представник відповідача Беженар Г.М. позов не визнала, покликаючись на письмові заперечення, відповідно до яких вказала, що позивач порушив строк звернення до адміністративного суду без поважних причин, запис у трудовій книжці відповідає нормам чинного законодавства і виправлення не потребує. На підставі чого, просила залишити без розгляду позовну заяву.

Від третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - Березнівської районної державної адміністрації подано до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника РДА, позов не визнано.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 у 2014 році звертався до Березнівського районного суду із позовом до Березнівського районного центру СССДМ, в якому просив визнати недійсним запис №21 в його трудовій книжці та зобов'язати відповідача внести в трудову книжку запис про недійсність зазначеного запису.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 21 листопада 2014 року було задоволено позов позивача до Березнівського районного центру СССДМ про визнання недійсним запису про призначення на посаду №14 від 11 квітня 2006 року в частині "зобовязання відповідача привести запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про його прийняття на роботу у відповідність до наказу про призначення на посаду №14 від 11 квітня 2006 року".

Разом з тим, ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 29 січня 2015 року рішення Березнівського районного суду рівненської області скасовано. Провадження у справі закрито. Як вбачається із з місту вказаної ухвали, спірні правовідносини носять публічно-правовий характер, а тому даний спір необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на суб'єктний склад учасників процесу, позивачем 11 лютого 2015 року повторно подано вказаний позов до Рівненського окружного адміністративного суду.

Разом з тим, як вбачається з дослідженого рішення Березнівського районного суду, вказані обставини також підтверджуються дослідженими у справі доказами - в серпні 2014 року позивач звернувся до Березнівського районного центру СССДМ із заявою про внесення виправлень у його трудову книжку.

04 вересня 2014 року ОСОБА_1 повідомлено про відмову у його заяві від 21 серпня 2014 року про виправлення запису в трудовій книжці.

Наведені обставини сторонами не оспорюються, підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Згідно повідомлення від 18 червня 2014 року № 441/3/14 Березнівського райого центру СССДМ, трудову книжку ОСОБА_1 надіслано на адресу останнього.

При огдляді в судовому засіданні трудової книжки ОСОБА_1 не встановлено відміток про його ознайомлення із записом від 11 квітня 2006 року про прийняття на роботу. Інших доказів про ознайомлення ОСОБА_1 із вказаним записом у трудовій книжці - поза межами строку позовної давності представником відповідача не надано, а тому суд вважає необґрунтованими доводи про наявність достатніх підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Що стосується змісту самого запису №21 у трудовій книжці ОСОБА_1 судом встановлено наступне.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, виданої 5 липня 1985 року у записі № 21 від 11 квітня 2006 року, в графі відомості про прийняття на роботу зазначено прийняття на посаду спеціаліста І категорії, із зазначенням підстави внесення запису № 14 від 11 квітня 2006 року.

Вказаний запис винесено на підставі наказу директора Березнівського районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді № 14 від 11 квітня 2006 року ОСОБА_1 був призначений за конкурсом на посаду спеціаліста І категорії філії районного центру СССДМ с. Хмелівка.

Як встановлено судом, розпорядженням голови Березнівської РДА № 95 від 28 лютого 2006 року було реорганізовано районний центр СССДМ шляхом створення філій районний центр СССДВ в т.ч. згідно п. 21 Додатку 1 - в с. Хмелівка, згідно Додатку 3 визначено штатний розпис. Також, 26 грудня 2006 року погоджено головою Хмелівської сільської ради та затверджено директором Березнівського районного центру СССДМ - план роботи філії РЦ ССДМ с.Хмелівка.

Саме у звязку із проведенням реорганізації, 11 квітня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до директора Березнівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді із заявою про прийняття на посаду спеціаліста І категорії філії районного центру СССДМ с. Хмелівка.

11 квітня 2006 року директором Березнівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді затверджено посадову інструкцію спеціаліста І категорії районного центру СССДМ, з якою ОСОБА_1 ознайомлено.

Штатний розпис районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, згідно якого передбачено посади в т.ч. спеціалістів І категорії (без зазначення філії), на яку покликалась представник відповідача у своїх запереченнях, затверджено в.о. Березнівської РДА 27 квітня 2006 року - після прийняття згаданого наказу № 14 від 11 2006 року про призначення ОСОБА_1 на посаду, та внесення в його ж трудовій книжці серії НОМЕР_1 запису № 21 від 11 квітня 2006 року.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про внесення такого запису в трудову книжку з урахуванням зазначеного штатного розпису.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає мої заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно положень ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок ведення трудових книжок визначається Постановою Кабінету Міністрів від 27 квітня 1993 р. № 301, а також Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 (далі - Інструкція).

Згідно п. 2.14 Інструкції 2.14. у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, або посади і присвоєного розряду.

Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Враховуючи наведене, беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про внесення до запису в трудовій книжці про його прийняття на роботу (призначення на посаду) із зазначенням конкретного найменування філії - відповідно згаданого наказу № 14 від 11 квітня 2006 року, а тому в цій частині позов до задоволення.

В задоволенні решти позовних вимог в т.ч. щодо визнання запису недійсним та внесення змін у записі в трудовій книжці слід відмовити у зв'язку із їх безпідставністю та необґрунтованістю. Належних та допустимих доказів про незаконність прийняття позивача на роботу та відповідно недійсності такого запису в трудовій книжці суду не надано.

Що ж стосується вимог позивача про зобов'язання Березнівського районного СССДМ внести в його трудову книжку запис про його роботу у Березнівському лісовому коледжі, на посаді викладача на умовах сумісництва з 11 вересня 2007 року по 17 січня 2008 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що із вказаною вимогою, позивач звернувся до суду не отримавши, попередньо, відповіді від відповідача. А тому, враховуючи те, що на час звернення із вказаним позовом, в цій частині, право позивача ще не порушене, а відтак не підлягає захисту в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, згідно з вимогами ст.ст.2, 6 КАС України, в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Виходячи зі змісту ст.5 КАС України, судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Отже, зобов'язання, встановлені в резолютивній частині рішення суду не можуть поширюватись на майбутнє. Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії або утриматись від таких дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому, тим паче, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Оскільки позивач звільнений ві сплати судового збору, підстави для застосування ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Березнівський районний центр соцальних служб для сім'ї, дітей та молоді провести запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про його прийняття на роботу у відповідності до наказу про призначення на посаду №14 від 11 квітня 2006 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.