Справа № 814/306/15
Суддя: Єнтіна А. П.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

02 березня 2015 року справа № 814/306/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Єнтіної А.П., секретаря судового засідання Западнюк К.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовомУправління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва, пр. Жовтневий, 55-є, м. Миколаїв,54018

доВідділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області, вул. Очаківська, 142, м. Миколаїв,54036

провизнання протиправною та скасування постанови від 25.12.2014р. ВП №41914895,
В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (далі - позивач, Управління) звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції (далі - відповідач, ДВС) від 25.12.2014 року про повернення стягувачу виконавчого документа по виконавчому провадженню №41914895.

В обґрунтування вимог позивач вказав на те, що оскаржувана постанова ДВС винесена передчасно та безпідставно, оскільки державним виконавцем не вжито усіх передбачених законодавством заходів для встановлення місцезнаходження боржника та його майна.

Позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях їх представників, суд ухвалив про слухання справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у старшого державного виконавця ВДВС ММУЮ Кирильченка Д.В. перебувала вимога №Ф-192, видана Управлінням 01.11.2010 р., про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 306,57 грн.

25.12.2014 року відповідачем прийнято постанову про повернення виконавчого документа (вимоги №Ф-192 від 01.11.2010 року) стягувачеві ВП №41914895 на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". У мотивувальній частині постанови зазначено: "у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника-юридичної особи, місце проживання, перебування боржника-фізичної особи".

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця покладається обов'язок вжиття передбачених чинним законодавством заходів для встановлення особи боржника, її місце проживання чи перебування, та лише у разі неможливості отримання цих даних, виконавчий документ підлягає поверненню.

Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає зобов'язання державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також у процесі здійснення виконавчого провадження його право вчиняти певні дії, зокрема серед інших такі:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

- у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Судом встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, які б підтверджували здійснення державним виконавцем будь-яких дій для встановлення особи боржника (оскільки особа встановлена), її місця перебування чи проживання (відоме) та інших виконавчих дій таких як: перевірка наявності рухомого майна боржника у належному йому житлі (житловий будинок № 9, вул. Травнева, м. Миколаїв), вихід державного виконавця за адресою боржника, звернення до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника у відповідності з ст. 40 Закону, винесення постанови про привід боржника через органи внутрішніх справ, тощо.

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженням позивача про те, що оскаржувана постанова ДВС про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.12.2014 року винесена передчасно та необгрунтовано, оскільки державним виконавцем не було вжито всіх заходів, у результаті яких було б встановлено неможливість з'ясування місця проживання та/або перебування особи боржника чи встановлення особи боржника та не здійснено заходів щодо встановлення нерухомого майна.

Вищенаведене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Кирильченка Д.В. від 25.12.2014 року (виконавче провадження №41914895) про повернення стягувачу вимоги Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва від 01.11.2010 р. №ф-192.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення/отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя А. П. Єнтіна