Справа № 826/16299/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року № 826/16299/14

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а у складі головуючого Бояринцевої М.А., суддів Добрянської Я.І., Кротюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києва
до Міністерства аграрної політики та продовольства України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві;

Міністерство фінансів України

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення простроченого боргу з Міністерства аграрної політики і продовольства України у розмірі 50 218 491, 01 грн. шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків у банках, а саме:

основний борг за бюджетною позичкою, наданою у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р. у сумі 499 589, 97 грн.;

пеню, нараховану на заборгованість по основному боргу за несвоєчасне повернення позички, наданої у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р., у сумі 1 650 871, 63 грн.;

відсотки, нараховані за користування позичкою, наданою у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р., у сумі 2 729 323, 85 грн.;

пеню, нараховану на заборгованість по відсотках за несвоєчасне повернення позички, наданої у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р., у сумі 2 564 021, 31 грн.;

основний борг за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №220 від 26.02.98 р. у сумі 2 047 820, 13 грн.;

основний борг за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.98 р. у сумі 5 826 864, 12 грн.;

основний борг за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 05.07.99 р. у сумі 16 900 000 грн.;

основний борг за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1668 від 13.09.99 р. у сумі 18 000 000 грн.

Позивач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві зазначає, що вказана заборгованість виникла згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1 р. №174 "Питання обліку заборгованості, в тому числі, простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості", п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України.

3-я особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві - позовні вимоги підтримала, зазначивши про скерування відповідних подань на підставі інформації, наданої Міністерством фінансів України.

3-я особа - Міністерство фінансів України - позовні вимоги підтримала, зазначивши, що листом від 22.10.14 р. №12-05/629-23355 Державна казначейська служба України повідомила про заборгованість міністерств перед державним бюджетом за бюджетними позичками станом на 01.10.14 р.

Відповідач - Міністерство аграрної політики та продовольства України - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідачем зазначено про те, що питання щодо заборгованості за бюджетною позичкою, наданою у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р., вже було предметом судового розгляду, і рішенням господарського суду м. Києва від 22.06.05 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення залишене без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.05 р., а ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.10.08 р. в частині відмови в задоволенні позову судові рішення скасовано з закриттям провадження у справі, у зв'язку з чим підстави для розгляду справи по суті в цій частині відсутні.

Щодо заборгованості за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановами Кабінету Міністрів України, відповідач зазначає, що подання Головного управління Державної казначейської служби України не можуть бути доказами отримання фінансової допомоги, тоді як такими доказами є первинні фінансові документи.

В той же час, безпосередніми отримувачами бюджетної позички згідно постанов Кабінету Міністрів України та укладених договорів є департаменти агропромислового розвитку облдержадміністрацій, ДП "Агротех", Український державний концерн по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс", ВО "Агромаш", ДАК "Украгроресурси", ВАТ "Лізингова компанія "Украгропромашінвест", Державне агентство резерву України.

Міністерство, в свою чергу, здійснює претензійно-позовну роботу щодо повернення простроченої заборгованості з вказаних боржників.

Відповідно, відповідачами по вимогах про стягнення заборгованості можуть бути лише суб'єкти господарювання, які отримали кошти, а не Міністерство.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

09.03.95 р. між Міністерством фінансів України та Державним комітетом України по харчовій промисловості відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.95 р. №148 "Про фінансування витрат Державного комітету по харчовій промисловості, пов'язаних з виробництвом хлібопекарських дріжджів" укладено договір №6-09-506/95 про надання Міністерством фінансів України в 1995 році бюджетної позички Державному комітетові України по харчовій промисловості для оплати меляси, що використовується для виробництва хлібопекарських дріжджів, згідно умов якого надається бюджетна позичка в сумі 350 млрд.крб. з оплатою 30% річних за її користування строком до 1 вересня 1995 р. (п. 2.1).

Згідно п. 5.2 договору передбачено у випадку невиконання зобов'язань за договором (неповернення позички) застосування штрафних санкцій у вигляді пені 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочки.

27.09.95 р. у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.95 р. №758 "Про забезпечення виробництва солі Фармакопейної чистоти і "Екстра" укладено додатковий договір до вказаного договору, згідно якого передбачено повернення позички у такому порядку: до 1 вересня 1995 р. - 235 млр.крб., 1 листопада - 65 млрд.крб., 25 грудня - 50 млрд.крб.

09.11.95 р. внесено зміни до додаткового договору від 27.09.95 р., а саме: передбачено повернення позички у такому порядку: до 1 вересня 1995 р. - 235 млр.крб., 1 листопада - 17 млрд.крб., 25 грудня - 98 млрд.крб.

22.02.96 р. у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.96 р. №188 "Про термін погашення бюджетної позички, наданої для забезпечення виробництва солі Фармакопейної чистоти і "Екстра" внесено зміни до додаткового договору від 27.09.95 р., а саме: передбачено повернення позички у такому порядку: до 1 вересня 1995 р. - 235 млр.крб., 1 листопада - 17 млрд.крб., 1 вересня 1996 р. - 98 млрд.крб.

28.08.96 р. на виконання п. 3 другого абзацу Указу Президента України "Про заходи щодо стабілізації фінансового стану підприємств" від 05.04.96 р. №243/96 укладено додатковий договір №22-04/17 про внесення змін до договорів від 22.02.96 р. та 27.09.95 р., згідно якого передбачено повернення позички у такому порядку: до 1 вересня 1995 р. - 235 млр.крб., 1 листопада - 17 млрд.крб., 1 грудня 1996 р. - 98 млрд.крб.; відстрочено до 1 грудня 1996 р. сплату відсотків, нарахованих від простроченої заборгованості за користування бюджетною позичкою станом на 1 квітня 1996 р., та не нараховувати відсотки за користування зазначеними коштами на період з 1 квітня до 1 грудня 1996 р.

Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 26.02.98 р. "Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році" виділено, в тому числі, Міністерству агропромислового комплексу, на фінансування заходів для підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт у 1998 році цільовим призначенням безпосередньо сільськогосподарським товаровиробникам та агротехсервісним підприємствам на закупівлю запасних частин і ремонтних матеріалів та оплату послуг ремонтних підприємств 100 млн. гривень, в тому числі 50 млн. гривень за рахунок резервного фонду Кабінету Міністрів України та 50 млн. гривень за рахунок асигнувань, передбачених у Державному бюджеті України на 1998 рік для поповнення державного матеріального резерву Державному комітетові по матеріальних резервах, на умовах повернення зазначених коштів до 21 грудня 1998 року, за розподілом згідно з додатком.

Постановою Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.98 р. "Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році" виділено у січні 1999 р., в тому числі, Міністерству агропромислового комплексу, для підготовки сільськогосподарської техніки до весняно-польових робіт у 1999 році цільовим призначенням сільськогосподарським товаровиробникам та агросервісним підприємствам на закупівлю запасних частин і ремонтних матеріалів та оплату послуг ремонтних підприємств кошти в сумі 50 млн. гривень за рахунок резервного фонду Кабінету Міністрів України на умовах повернення їх до 1 жовтня 1999 р. згідно з додатком 1.

Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 05.07.99 р. "Про забезпечення потреб сільськогосподарських товаровиробників у пальному для проведення збиральних та осінньо-польових робіт у 1999 році" абзац третій пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.99 р. №1000 "Про додаткові заходи щодо забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними ресурсами в 1999 році" викладено у такій редакції: "у липні - вересні 1999 р. Міністерству агропромислового комплексу для Державної акціонерної компанії "Укрресурси" на фінансування 10 відсотків вартості дизельного пального, закупленого в Республіці Азербайджан, і витрат на його перевезення, а також нафти і газового конденсату (видобутих з українських родовищ), що поставляються згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.98 р. №1953 "Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році" 50 млн. гривень за рахунок резервного фонду Кабінету Міністрів України за умови їх повернення до 1 грудня 1999 року".

Постановою Кабінету Міністрів України №1668 від 13.09.99 р. "Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників пально-мастильними матеріалами" дозволено Міністерству агропромислового комплексу із коштів, передбачених згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.12.98 р. №1953 "Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році" на закупівлю запасних частин і ремонтних матеріалів та оплату послуг ремонтних підприємств, використати 20 млн. гривень на закупівлю нафти, видобутої з українських родовищ.

11.09.14 р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.11 р. №174 "Питання обліку заборгованості, в тому числі, простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості" Головним управлінням Державної казначейської служби України внесено до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві -

подання №1216 для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за бюджетною позичкою, наданою у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р. у сумі 499 589, 97 грн.;

подання №1217 для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за бюджетною позичкою, наданою у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р. у сумі 1 650 871, 63 грн.;

подання №1218 для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за бюджетною позичкою, наданою у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р. у сумі 2 729 323, 85 грн.;

подання №1219 для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за бюджетною позичкою, наданою у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами згідно договору №6-09-506/95 від 09.03.95 р. у сумі 2 564 021, 31 грн.;

подання №1250 для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №220 від 26.02.98 р.) у сумі 2 047 820, 13 грн.;

подання №1251 для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.98 р.) у сумі 5 826 864, 12 грн.;

подання №1252 для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 05.07.99 р.) у сумі 16 900 000 грн.;

подання №1253 для здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1668 від 13.09.99 р.) у сумі 18 000 000 грн.

Як встановлено під час розгляду справи, питання щодо стягнення заборгованості з Державного департаменту продовольства, Міністерства аграрної політики України про стягнення 1 717 301, 13 грн. заборгованості за договором №6-09-506/95 від 09.03.95 р. було предметом судового розгляду.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.06.05 р., залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.05 р., в задоволені позовних вимог ДПІ у м. Києві до Міністерства аграрної політики України, Державного департаменту продовольства про стягнення 1717301,13 грн. - відмовлено.

Під час розгляду справи в касаційній інстанції судом встановлено, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 489 від 14.03.00 р. в складі Міністерства аграрної політики на базі ліквідованого Комітету харчової промисловості утворено Державний департамент продовольства як урядовий орган державного управління, який визнано правонаступником Комітету харчової промисловості.

Постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 22.05.06 р. Державний департамент продовольства ліквідований, про що зроблений запис.

05.03.07 р. проведено державну реєстрацію припинення діяльності департаменту та виключено його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) в Головному міжрегіональному управлінні статистики у м. Києві.

Абзацом 2 частини 6 статті 39 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців» передбачається, що дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Згідно з частиною 7 статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Згідно із ч.1 ст.228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.10.08 р. судові рішення в частині відмови в задоволені позову до Державного департаменту продовольства Міністерства аграрної політики України скасовано із закриттям провадження по справі в цій частині.

Також у вказаному судовому рішенні зазначено щодо позовних вимог до Міністерства аграрної політики України, то, як вбачається з матеріалів справи, договір № 6-09-506/95 від 09.03.95р. та додаткові договори №6-09-506/95-1 від 27.09.95 р., № 10-3/2-96 від 22.02.96р., № 22-04/17 від 28.08.96 р. не містять таких умов, які передбачали б можливість стягнення з Міністерства аграрної політики України заборгованості по позичці, яка надавалася Державному комітетові України по харчовій промисловості, як самостійній юридичній особі.

З огляду на зазначене, висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову ДПІ у Шевченківському районі м. Києва до Міністерства аграрної політики України про стягнення 1717301,13 грн. є правомірним і доводами касаційних скарг не спростовується.

Таким чином, судовим рішенням, що набрало законної сили, вирішено питання щодо неможливості стягнення як з Державного департаменту продовольства, так і з Міністерства аграрної політики України заборгованості за договором №6-09-506/95 від 09.03.95 р.

Згідно ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

У розгляді вищевказаної справи приймали участь ДПА у м. Києві та Міністерство аграрної політики України, у розгляді даної справи приймають участь Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві та Міністерство аграрної політики і продовольства України. Податковий орган в даній справі продовжує здійснювати свої повноваження зі стягнення бюджетної заборгованості, а згідно п. 2 Указу Президента України від 23.04.11 р. №500/2011 "Про Міністерство аграрної політики та продовольства України" правонаступником Міністерства аграрної політики України є новоутворене міністерство.

В даному випадку щодо частини позовних вимог про стягнення 1 717 301, 13 грн. заборгованості за договором №6-09-506/95 від 09.03.95 р. наявне судове рішення, що набрало законної сили, у зв'язку з чим суд закриває провадження в цій частині.

Щодо іншої частини заборгованості за договором №6-09-506/95 від 09.03.95 р., заявленої до стягнення у даній справі (подання №1216, №1217, №1217, №1218, №1219 від 11.09.14 р.), то згідно висновків ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.10.08 р., які враховуються судом згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, стягнення заборгованості за вказаним договором неможливе взагалі, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог в частині заборгованості за договором №6-09-506/95 від 09.03.95 р. (крім 1 717 301, 13 грн.) суд відмовляє.

Згідно ч. 9 ст. 17 Податкового кодексу України прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання.

Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) не поширюється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.11 р. №174 "Питання обліку заборгованості, в тому числі, простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості" затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.

Згідно п. 6 Порядку облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані.

Згідно п. 10 Порядку з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Саме на підставі отриманої від органів Державної казначейської служби інформації позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 42 774 684, 3 грн. за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановами Кабінету Міністрів України №220 від 26.02.98 р., №1953 від 10.12.98 р., №1191 від 05.07.99 р., №1668 від 13.09.99 р.

Згідно матеріалів справи факт виділення відповідачу фінансової допомоги підтверджується:

за постановою Кабінету Міністрів України №220 від 26.02.98 р. "Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році" - особовою справою міністерства, згідно якої було отримано 4 200 000 грн. та станом на 01.11.14 р. повернуто 2 152 179, 87 грн. (заборгованість 2 047 820, 13 грн.); роздруківки виписок по казначейському рахунку щодо часткового погашення заборгованості, копія акту звірки рахунків станом на 01.01.02 р., згідно якого заборгованість становила 2 360 768, 13 грн.;

за постановою Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.98 р. "Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році" - особовою справою міністерства, згідно якої було отримано 6 000 000 грн. та станом на 01.11.14 р. погашено 773 135, 88 грн. (заборгованість 5 826 684, 12 грн.), роздруківки виписок по казначейському рахунку щодо часткового погашення заборгованості, копія акту звірки рахунків станом на 01.01.02 р., згідно якого заборгованість становила 6 072 037, 03 грн.;

за постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 05.07.99 р. "Про забезпечення потреб сільськогосподарських товаровиробників у пальному для проведення збиральних та осінньо-польових робіт у 1999 році" - особовою справою міністерства, згідно якої було отримано 50 000 000 грн. та станом на 01.01.13 р. погашено 33 100 000 грн. (заборгованість 16 900 000 грн.), роздруківки виписок по казначейському рахунку щодо часткового погашення заборгованості;

за постановою Кабінету Міністрів України №1668 від 13.09.99 р. "Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників пально-мастильними матеріалами" - особовою справою міністерства, згідно якої було отримано 18 000 000 грн. та станом на 01.11.14 р. погашено 0 грн. (заборгованість 18 000 000 грн.).

Відповідачем не надано жодних доказів або пояснень щодо невідповідності сум заборгованості, що обліковуються у Державній казначейській службі України, дійсним розмірам заборгованості суб'єктів господарювання, тому суд не вбачає підстав не погоджуватися з сумою заборгованості, заявленою позивачем.

Згідно вищевказаних постанов Кабінету Міністрів України передбачене цільове призначення коштів сільськогосподарським товаровиробникам та агросервісним підприємствам, тоді як Міністерство фінансів фінансувало зазначені витрати за рахунок названих джерел фінансування через орган Державного казначейства на підставі укладених з ними угод.

Згідно п. 10 Порядку 3) боржник - суб'єкт господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги, та не забезпечив своєчасне і повне виконання своїх зобов'язань за такою угодою, і згідно п. 10 Порядку примусове стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості передбачено саме з боржника.

Боржниками в розумінні Порядку є саме суб'єкти господарювання, які є кінцевими набувачами бюджетної позички, проте, з державного бюджету вказані кошти отримано саме Міністерством аграрної політики і продовольства України, яке і укладало в наступному договори з суб'єктами господарювання.

За таких обставин суд не може погодитися з висновком відповідача про те, що позовні вимоги не можуть заявлятися саме до нього.

Згідно ст. 95 Податкового кодексу України -

95.1. Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

95.2. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

95.3. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п. 20.1.34 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог.

На підставі вищевикладеного, п. 4 ч. 1 ст. 157, 160-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1 717 301, 13 грн. заборгованості за договором №6-09-506/95 від 09.03.95 р. закрити.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення решти заборгованості за договором №6-09-506/95 від 09.03.95 р. відмовити.

4. Стягнути з Міністерства аграрної політики і продовольства України прострочену заборгованість у розмірі 42 774 684, 3 грн. -

основний борг за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №220 від 26.02.98 р. у сумі 2 047 820, 13 грн.;

основний борг за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.98 р. у сумі 5 826 864, 12 грн.;

основний борг за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 05.07.99 р. у сумі 16 900 000 грн.;

основний борг за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1668 від 13.09.99 р. у сумі 18 000 000 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді Я.І. Добрянська

О.В. Кротюк