Справа № 2а-3045/09/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2009-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2009 р. /12год.46хв./ справа № 2а-3045/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Шербині Л.М., представника позивача Харламової О.О., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Приватного підприємця ОСОБА_2

про стягнення санкцій за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів у розмірі 5574 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з адміністративним позовом до Приватного підприємця ОСОБА_2 з вимогами про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 5574 грн. 80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач є особою, що використовує найману працю працівників, отже за приписами Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів»повинно забезпечувати працевлаштування інвалідів в установлених законодавством нормативах. Відповідно до Звіту, наданого підприємцем за 2008 рік, середньооблікова чисельність працюючих інвалідів на підприємстві відповідача є меншою ніж установлено нормативом (не працевлаштовано 1 особу-інваліда), у зв'язку з чим, відповідачу було нараховано суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 5500 грн. 00 коп. та 74 грн. 80 коп. пені. Зазначену суму адміністративно-господарських санкцій та пені Приватний підприємець ОСОБА_2 у добровільному порядку не сплатив, тому позивач просить стягнути з відповідача 5574 грн. 80 коп. у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції і пеню в сумі 5574 грн. 80 коп.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання вдруге не з'явився, причини неприбуття суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, Приватний підприємець ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність на умовах використання найманої праці, має у штаті 30 працівників.

Відповідно до ч. 8 ст. 69 Господарського кодексу України підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Відповідно до приписів ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого Законом, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунку кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Як встановлено судом, 01.04.2009 р. відповідачем - Приватним підприємцем ОСОБА_2 подано до органів Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2008 р., відповідно до якого, середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві склала 30 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність -немає, при встановленому нормативі працевлаштування інвалідів -1 особа.

Таким чином відповідачем не було дотримано визначеного нормативу працевлаштування інвалідів у кількості 1 особи.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів є менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Звітом про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2008 р визначена середньорічна заробітна плата штатного працівника, яка становить 5500 грн. 00 коп.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума адміністративно-господарських санкцій для підприємства відповідача складає 5500 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст.20 зазначеного Закону визначено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нараховану на повну суму недоїмки за весь її строк.

За прострочення платежу за період з 16.04.2009 р. по 19.05.2009 р. позивачем обґрунтовано нарахована пеня у сумі 74 грн. 80 коп.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає перерахуванню на користь Фонду соціального захисту інвалідів складає 5574 грн. 80 коп., в тому числі санкції за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів у сумі 5500 грн. 00 коп. і пені у сумі 74 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» спори, що виникають із правовідносин за статтями 19, 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку. Фонд соціального захисту інвалідів, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що заявлені Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів вимоги про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_2 санкції за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів у сумі 5500 грн. 00 коп. і пені у сумі 74 грн. 80 коп. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», ст. 69 Господарського кодексу України, ст.ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, і.н.н. НОМЕР_1) на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, (69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 147) санкції за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів у розмірі 5500 грн. 00 коп. і 74 грн. 80 коп. пені, а всього стягнути 5574 грн. 80 коп.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя /підпис/ Л.О.Нестеренко

Постанову виготовлено у повному обсязі 21.09.2009р.

Постанова не набула чинності.

Суддя Л.О.Нестеренко