Справа № 2011/2а-9741/12
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р. Справа № 2011/2а-9741/12
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Зарицької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської обласної державної адміністрації на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі № 2011/2а-9741/12

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради , Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради , Харківської обласної ради , Харківської обласної державної адміністрації третя особа: Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації"

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення № 154/54 від 17.08.1999 р. Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова ".Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, підлеглому до реконструкції" в частині анулювання реєстрації та правовстановлюючих документів на будинок по АДРЕСА_1, скасувати рішення Харківської міської ради народних депутатів від 11.06.1986 № 174-25 "Про знесення жилих будинків " в частині вилучення з користування громадянина ОСОБА_3 земельної ділянки на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 і його знесення, скасувати рішення Харківської обласної ради народних депутатів № 463 від 20.10.1986 року "Про знесення будинків, що належать громадянам на праві особистої власності, у зв 'язку з відведенням земельних ділянок під будівництво", в частині надання дозволу на знесення будинку АДРЕСА_1.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі №2011/2а-9741/12 вимоги позивача були задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі №2011/2а-9741/12 відповідач, Харківська обласна державна адміністрація, подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Позивач вважає, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі №2011/2а-9741/12 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача та представників сторін колегія суддів встановила, що після померлого 15.08.2003 гр. ОСОБА_3 Шостою Харківською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_2. Данні обставини підтверджуються відповіддю Шостої Харківської державної нотаріальної контори вих. № 113/01-16 від 19.01.2011.

Листом директора КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Дегтярьова М.І. вих. № 1682597 від 05.07.2010 завідувач Шостою Харківською державною нотаріальною конторою Головащенко О.Л. була повідомлена про те, що видати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 неможливо у зв 'язку з тим, що реєстрація права власності на житловий будинок анульована згідно рішення № 154/54 від 17.08.1999р. Дзержинського РВК

ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Шостої Харківської державної нотаріальної контори, щодо майна померлого ОСОБА_3. Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя належав на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22 лютого 1985 року, виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою (зареєстровано 14.03.1985 у КП „Харківському міському бюро технічної інвентаризації"). Доказів визнання зазначеного свідоцтва про право на спадщину в установленому порядку недійсним чи його скасування суду не надано, як не надано суду інших доказів припинення права приватної власності на значений будинок.

ОСОБА_2 звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину, у чому йому було відмовлено у зв'язку з тим, що Шоста Харківська державна нотаріальна контора позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок з тих причин, що відповідно до листа Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.07.2010 р. № 1682597 реєстрацію права власності на житловий будинок по вул. Севастопольській № 4 в місті Харкові анульована згідно рішення Дзержинського РВК м. Харкова № 154/54 від 17.08.1999р.

Листом № 1749/02-14 від 12.07.2011 на заяву ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Шостою Харківською державною нотаріальною конторою повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва. При цьому у вказаному листі міститься посилання на інформацію КП «Харківське міське БТІ» про те, що реєстрація права власності на зазначений житловий будинок анульована згідно з рішенням виконкому Дзержинської районної ради м. Харкова № 154/54 від 17.08.1999року.

Оскаржуванім рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 17.08.1999 р. № 154/54 «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, підлеглому до реконструкції» анульовано реєстрацію на правовстановлюючі документи на житлові будинки, у тому числі на будинок АДРЕСА_1.

Задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно з копією рішення Харківської міської ради народних депутатів від 11.06.1986 № 174-25 "Про знесення жилих будинків", вилучено з користування громадян земельні ділянки на яких розташовані житлові будинки, що належать їм на праві особистої власності, згідно додатку № 1, - буд. АДРЕСА_1 включений до додатку № 1 (п. 1. рішення). Згідно з п. 2.2. зазначеного рішення Управління капітального будівництва міськвиконкому зобов 'язувалось виплатити володільцям жилих будинків, що підлягають знесенню згідно додатку № 1, вартість будинків, будівель, приладів, плодово-ягідних і декоративних насаджень у відповідності до актів Дзержинського райвиконкому.

Відповіддю від 27.02.2012 № 01-24/38 за підписом заступника директора Державного архіву Харківської області Юдіної Л.М., позивачу була надана посвідчена копія рішення Харківської обласної ради народних депутатів № 463 від 20.10.1986 року "Про знесення будинків, що належать громадянам на праві особистої власності, у зв 'язку з відведенням земельних ділянок під будівництво", яким наданий дозвіл на знесення будинків що належать громадянам на праві особистої власності, передбачених рішеннями виконавчих комітетів Харківської міської ради, згідно з додатком, в який був включений будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 не отримав жодної компенсації у рахунок анулювання реєстрації правовстановлюючих документів про право власності на будинок АДРЕСА_1, що підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_9.

В силу ст. 142 Цивільного кодексу Української РСР, у разі знесення жилого будинку, належного громадянинові на праві особистої власності, в зв'язку з вилученням земельної ділянки для державних або громадських потреб власник, крім забезпечення його жилим приміщенням, одержує компенсацію відповідно до чинного законодавства.

Згідно п. 1. Постанови Ради Міністрів СРСР ".Про порядок відшкодування громадянам вартості житлових будинків, що належать їм, інших будов і пристроїв, що зносяться в зв'язку з вилученням земельних дільниць для державних або суспільних потреб, і забезпечення їх житловою площею" № 1131 від 15.12.1961, у випадку знесення жилих будинків, що знаходяться в особистій власності громадян у зв'язку з вилученням земельних ділянок для державних або суспільних потреб зазначеним громадянам, членам їх сімей, а також іншим громадянам, що постійно мешкають в цих будинках, надаються по встановленим нормам квартири в будинках державного або громадського жилого фонду. Крім того, власникам жилих будинків по їх вибору або виплачується вартість жилих будинків за їх вибором або надається право використовувати матеріали від розбори цих будинків, будівель на свій розсуд.

В силу п. 3. Постанови Ради Міністрів СРСР "Про порядок відшкодування громадянам вартості житлових будинків, що належать їм, інших будов і пристроїв, що зносяться в зв'язку з вилученням земельних дільниць для державних або суспільних потреб, і забезпечення їх житловою площею" № 1131 від 15.12.1961, радам Міністрів союзних республік, виконавчим комітетам обласних і міських Рад народних депутатів не допускати необгрунтованого знесення жилих будинків при здійсненні нового будівництва.

В порушення п. 2.1. рішення Харківської міської ради народних депутатів "Про знесення жилих будинків" від 11.06.86 № 174-25 знесення жилих будинків у 1987-1989 роках не проведено, рішення не виконано, чим був грубо порушений п. З Постанови Ради Міністрів СРСР "Про порядок відшкодування громадянам вартості житлових будинків, що належать їм, інших будов і пристроїв, що зносяться в зв'язку з вилученням земельних дільниць для державних або суспільних потреб, і забезпечення їх житловою площею" № 1131 від 15.12.1961.

Суд першої інстанції зазначив, що рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 17.08.1999 р. № 154/54, на підставі якого була анульована реєстрація права власності, фактично виконане не було. Ніякої компенсації, ордерів, ОСОБА_3 не отримав. Знесення будинку АДРЕСА_1 не відбулось, а ОСОБА_3 продовжував проживати за вказаною адресою, володіти та користуватися вказаним об 'єктом нерухомості.

Стаття 41 Конституції України передбачає: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності надувається в порядку визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об 'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом»

Частина 1 ст. 52 Закону України «Про власність», який діяв на момент прийняття рішення № 154/54 від 17.08.1999 р. Виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова, встановлює: припинення права власності на будинок, інші будівлі, споруди або насадження у зв 'язку з відчуженням земельної ділянки, на якій вони розташовані, допускається лише у випадках і порядку, встановлених законодавчими актами України, і з попереднім відшкодуванням збитків в обсязі, передбаченому пунктом 4 ст. 48 цього закону.

У п. 4 ст. 48 Закону України «Про власність», зазначається про необхідність відшкодування збитків власникові, право власності якого припиняється, у повному обсязі, відповідно до реальної вартості майна на момент припинення права власності включаючи й неодержані доходи.

Враховуючи той факт, що під час прийняття Виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова рішення, що оскаржується, жодної компенсації ОСОБА_3, як власник будинку по АДРЕСА_1 не отримав, вказане рішення є незаконним та таким, що підлягає скасування у частині анулювання реєстрації будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України. Повноваження виконавчих органів місцевих Рад встановлені Законом України від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування», який був чинніш на час прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їхстворення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами. На виконання положень ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виконавчий комітет ради, відповідно до ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» - є її виконавчим органом та його повноваження визначені ст. ст. 27-41 Закону України «Про місцеве самоврядування» і серед них відсутнє повноваження щодо анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки, як відсутнє вказане повноваження і в інших нормах Закону України «Про місцеве самоврядування» та інших Законів України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте виконавчим органом районної ради з порушенням чинної на час його прийняття Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 121 від 09.06.98 р, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р за № 399/2839. Вказана Інструкція не передбачала можливості здійснення анулювання реєстрації на правовстановлюючі документи на будинки за рішенням виконавчих комітетів районних рад.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, регулюються також Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», яким не передбачено прийняття виконавчими органами районних рад рішення про анулювання реєстрації на правовстановлюючі документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем належними та допустимими доказами правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не доведена.

Виходячи із викладеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Висновки суду першої інстанції не можуть бути визнані обґрунтованими у повному обсязі виходячи з наступного.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно скасування рішення № 154/54 від 17.08.1999 р. Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова "Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, підлеглому до реконструкції" в частині анулювання реєстрації та правовстановлюючих документів на будинок по АДРЕСА_1.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

На виконання цієї норми судом апеляційної інстанції було зобов'язано адміністрацію Дзержинського району Харківської міської ради (правонаступника Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова) надати пояснення з посиланням на конкретні норми закону чи іншого нормативного акту, які передбачали можливість вчинення такої дії, як анулювання правовстановлюючих документів на будинки.

Витребувані судом матеріали не надані.

Колегія суддів вважає, що у відповідача, Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова, були відсутні правові підстави для прийняття рішення № 154/54 від 17.08.1999 р. "Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, підлеглому до реконструкції".

Тим більш, що на час прийняття цього рішення Виконавчому комітету Дзержинської районної ради м. Харкова, мало бути відомо, що рішення Харківської міської ради народних депутатів від 11.06.1986 № 174-25 "Про знесення жилих будинків" та рішення Харківської обласної ради народних депутатів № 463 від 20.10.1986 року "Про знесення будинків, що належать громадянам на праві особистої власності, у зв'язку з відведенням земельних ділянок під будівництво", які були підставою для анулювання реєстрації правовстановлюючих документів, не виконані.

При цьому слід зазначити, що будинок по АДРЕСА_1 реально існує, в ньому мешкає мати позивача, позивачем надані докази того, що по цій будівлі здійснюється комунальне обслуговування і проводяться відповідні платежі (за воду, світло, газопостачання).

Отже анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, зокрема по АДРЕСА_1, порушує права позивача на спадщину у зв'язку із смертю його батька, ОСОБА_3, який, до речі, жодної компенсації не отримав, що фактично було підтверджено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради.

Стосовно скасування судом першої інстанції рішення Харківської міської ради народних депутатів від 11.06.1986 № 174-25 "Про знесення жилих будинків " в частині вилучення з користування громадянина ОСОБА_3 земельної ділянки на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 і його знесення, та скасування рішення Харківської обласної ради народних депутатів № 463 від 20.10.1986 року "Про знесення будинків, що належать громадянам на праві особистої власності, у зв'язку з відведенням земельних ділянок під будівництво", в частині надання дозволу на знесення будинку АДРЕСА_1.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

По - перше, мотивувальна частина постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі №2011/2а-9741/12 не містить жодного обгрунтвання підстав для скасування цих рішень.

Зосередившись на порушеннях, дорпущених при прийнятті рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 17.08.1999 р. № 154/54 «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, суд першої інстанції фактично розповсюдив їх і на інші рішення, які є предметом спору.

Єдине, на що звернув увагу суд першої інстанції, це те, що в порушення п. 2.1. рішення Харківської міської ради народних депутатів "Про знесення жилих будинків" від 11.06.86 № 174-25 знесення жилих будинків у 1987-1989 роках не проведено, рішення не виконано, чим був грубо порушений п. З Постанови Ради Міністрів СРСР "Про порядок відшкодування громадянам вартості житлових будинків, що належать їм, інших будов і пристроїв, що зносяться в зв'язку з вилученням земельних дільниць для державних або суспільних потреб, і забезпечення їх житловою площею" № 1131 від 15.12.1961.

Колегія суддів погоджується з тим, що невиконання рішення слід розцінювати як порушення, проте це не може вважатись підставою визнання його незаконним та скасування.

Як свідчать матеріали справи вказані рішення винесено на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР від 15.12.1961 № 468 «Про порядок відшкодування громадянам вартості належних їм житлових будинків, інших будівель та пристроїв, що зносяться у зв'язку з вилученням земельних ділянок для державних або суспільних потреб, і забезпечення їх житловою площею».

Пунктом 1 вказаної Постанови встановлено, що у разі знесення житлових будинків, що перебувають в особистій власності громадян, у зв'язку з вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб зазначеним громадянам, членам їх сімей, а також іншим громадянам, які постійно проживають у цих будинках, надаються за встановленими нормами квартири в будинках державного або громадського житлового фонду. Квартири повинні бути облаштованими відповідно до умов даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Крім того, власникам житлових будинків на їх вибір або сплачується вартість будинків, що зносяться, будівель і пристроїв, або надається право використати матеріали від розбирання цих будинків, будівель та пристроїв на свій розсуд.

Вказані норми узгоджуються з нормами статті 171 Житлового кодексу Української РСР.

Отже на момент прийняття рішення Харківської міської ради народних депутатів від 11.06.1986 № 174-25 "Про знесення жилих будинків " та рішення Харківської обласної ради народних депутатів № 463 від 20.10.1986 року "Про знесення будинків, що належать громадянам на праві особистої власності, у зв'язку з відведенням земельних ділянок під будівництво", зазначені органи владних повноважень діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами, що діяли на той час.

Крім того, безпосередньо при їх прийнятті жодні права позивача або його батька не були порушені, а навпаки, у разі знесення будівлі передбачалась надання квартир.

Невиконання в майбутньому цих рішень не є підставою вважати їх протиправними.

З оглядом на викладене підстави для скасування рішення Харківської міської ради народних депутатів від 11.06.1986 № 174-25 "Про знесення жилих будинків" в частині вилучення з користування громадянина ОСОБА_3 земельної ділянки на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 і його знесення, та скасування рішення Харківської обласної ради народних депутатів № 463 від 20.10.1986 року "Про знесення будинків, що належать громадянам на праві особистої власності, у зв'язку з відведенням земельних ділянок під будівництво", в частині надання дозволу на знесення будинку АДРЕСА_1 відсутні.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі №2011/2а-9741/12 прийнята при невідповідності висновків суду обставинам справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі № 2011/2а-9741/12 скасувати в частині скасування рішення Харківської міської ради народних депутатів від 11.06.1986 № 174-25 "Про знесення жилих будинків" в частині вилучення з користування громадянина ОСОБА_3 земельної ділянки на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 і його знесення та скасування рішення Харківської обласної ради народних депутатів № 463 від 20.10.1986 року "Про знесення будинків, що належать громадянам на праві особистої власності, у зв'язку з відведенням земельних ділянок під будівництво", в частині надання дозволу на знесення будинку АДРЕСА_1.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. по справі № 2011/2а-9741/12 залишити без змін..

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Бенедик А.П.
Повний текст постанови виготовлений 30.03.2015 р.