Справа № 0906/1475/12 2а/0343/19/13
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Справа № 876/7866/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.12.2012 року звернувся в суд з адміністративним позовом до УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області, в якому просив визнати дії противоправними, зобов'язати відновити виплату попередньої пенсії, яка незаконно була перерахована 01.09.2012 року і розмір якої в даний час становить 1641,98 грн., допустити негайне виконання постанови.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2013 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного Фонду України в Долинському районі щодо проведення 01.09.2012 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Долинському районі відновити ОСОБА_1 виплату пенсії у попередньому розмірі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що для призначення пенсії за віком відповідно до заяви від 04.08.2004р. позивач надав довідку про заробітну плату за період з 01.01.1989р. по 31.04.1994р. видану ОАО «Самотлортранс» в російських рублях.

Відповідно до п.3 ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружностя Незалежних Держав з питань пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., якщо в державах-учасницях Угоди введено національну валюту, розмір заробітку для обчислення пенсії визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Вказує, що внаслідок технічної помилки при призначенні пенсії позивачу був застосований курс російського рубля до української гривні станом на 04.08.2004р. (дата звернення), а необхідно було на 05.08.2004р. (дата призначення пенсії). Для усунення даної помилки з 01.09.2012 року управлінням відповідно до розпорядженням №144340 від 07.08.2012р проведено розрахунок пенсії позивача із врахуванням п.3 ст.6 даної Угоди та встановлено її у відповідному розмірі на який має право позивач.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечили та просили залишити її без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів позивачу з 05.08.2004 року була призначена пенсія за віком в розмірі 619,28 грн., що підтверджується протоколом 40444 від 13.09.2004 року (а.с.29).

В подальшому розмір пенсії збільшувався і згідно розпорядження на перерахунок пенсії з 01.04.2012 року становив 2323,37 грн. (а.с.32).

Розпорядженням №144340 від 07.08.2012 року УПФ України в Долинському районі зменшило розмір пенсії ОСОБА_1 до 1641,98 грн. (а.с.33).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самовільно без повідомлення позивача здійснив перерахунок його пенсії в бік зменшення. Підстав для перерахунку призначеної позивачу пенсії за віком у відповідача не було, оскільки з такою заявою ОСОБА_1 не звертався, документів, які б давали право на перерахунок пенсії управлінню ні позивач, ні інші особи не надавали.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідачем зазначено, що зменшення пенсії відбулося, оскільки УПФ України в Долинському районі було встановлено неправильність проведення розрахунків при визначенні розміру пенсії, а тому вони провели перерахунок пенсії ОСОБА_1 з усуненням виявлених порушень та привели розмір його пенсії у відповідність до чинного законодавства.

Згідно відповіді УПФ України в Долинському районі №272/4-13 від 08.11.2012 року ОСОБА_1 було повідомлено, що, оскільки при призначенні пенсії був застосований курс російського рубля до української гривні станом на 04.08.2004 р.-1.8214 (дата звернення), а необхідно на 05.08.2004 р.-1,8217 (дата призначення пенсії), то відповідно до вищезазначеного йому перераховано пенсію. Перерахунок пенсії проведений з 01.09.2012 p., розмір якої становить 1641,98 грн.( до того був - 2323,37 грн.)

Положеннями ст.43, 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться за нормами цих законів на підставі відповідної заяви пенсіонера, документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Враховуючи наведене вище, колегії суддів погоджується, що підстав для перерахунку призначеної позивачу пенсії за віком у відповідача не було, так як з відповідною заявою ОСОБА_1 не звертався, документів, які б давали право на перерахунок пенсії управлінню ні позивач, ні інші особи не надавали.

Колегія суддів також вважає, що не заслуговують на увагу пояснення відповідача про те, що ними відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була припинена виплата пенсії ОСОБА_1 у попередньому розмірі та розпочата її виплата у новому розмірі, так як вона була призначена на підставі недостовірних документів. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, які саме документи, подані позивачем для призначення пенсії.

Відповідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідач провів перерахунок та зменшив розмір пенсії позивача з порушенням норм чинного законодавства, не підтвердивши свої дії жодними доказами, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2013 року у справі №0906/1475/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 31.03.2015 року.