Справа № 813/4836/13-а
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 11306/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Старунського Д.М., Гінди О.М.,

участю секретаря Щерби С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Городоцької районної державної адміністрації, третіх осіб Бартатівської сільської ради, Прокуратури Львівської області про встановлення права на одержання земельної частки (паю), встановлення порушення цього права, визнання протиправними дій щодо відмови у виділення земельної частки (паю), зобов'язання таке рішення прийняти, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду та визнати недійсними і скасувати акти на право на земельні частики (пай), видані на підставі недійсного розпорядження №600 та доданого до нього списку Городоцької РДА за клопотанням неправомочного голови КСП "Бартатівське" Щипного Б.В.,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1. 21.06.2013 року звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Городоцької районної державної адміністрації , третіх осіб Бартатівської сільської ради, Прокуратури Львівської області та разом з поданими уточненнями просить встановити його право , як працівника (пенсіонера) Державного сільськогосподарського підприємства "Бартатівське" на одержання земельної частки (паю) при роздержавлені земель цього підприємства; встановити порушення цього права Городоцькою РДА; встановити протиправність рішення РДА щодо відмови позивачу у виділення земельної частки (паю); зобов'язати РДА прийняти рішення щодо виділення позивачу земельної частки (паю), оформлення права власності та передачі земельної ділянки в натурі (на місцевості); встановити його право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої неправомірними діями РДА; визнати недійсними та скасувати акти на право на земельні частики (пай), видані на підставі недійсного розпорядження №600 від 15.09.2009р. та доданого до нього списку Городоцької РДА за клопотанням неправомочного голови КСП "Бартатівське" Щипного Б.В.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2013 року на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Городоцької районної державної адміністрації, третіх осіб Бартатівської сільської ради, Прокуратури Львівської області про встановлення права на одержання земельної частки (паю) , встановлення порушення цього права , визнання протиправними дій щодо відмови у виділення земельної частки (паю), зобов'язання таке рішення прийняти, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду та визнати недійсними і скасувати акти на право на земельні частики (пай), видані на підставі недійсного розпорядження № 600 та доданого до нього списку Городоцької РДА за клопотанням неправомочного голови КСП "Бартатівське" Щипного Б.В. - закрито.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати, та постановити нову, якою справу направити для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з такого, що справою адміністративної юрисдикції може бути спір, який виник між кількома суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. Єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій і при цьому ці функції повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

З висловленої позиції позивача в обґрунтування позивних вимог, з пояснень представника прокуратури, досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що існує спір щодо правомірності набуття права власності на спірні земельні ділянки та , як наслідок відновлення порушеного права власності позивача. Тобто предмет спору в даній справі безпосередньо пов'язаний із реалізацією права власності на землю, в тому числі відновлення порушеного права позивача. Отже, такий спір є спором про право і повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства, що в свою чергу виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З'ясувавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи та враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької районної державної адміністрації, третіх осіб Бартатівської сільської ради, Прокуратури Львівської області про встановлення права на одержання земельної частки (паю), встановлення порушення цього права, визнання протиправними дій щодо відмови у виділення земельної частки (паю), зобов'язання таке рішення прийняти, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, визнати недійсними та скасувати акти на право на земельні частики (пай) , видані на підставі недійсного розпорядження № 600 та доданого до нього списку Городоцької РДА за клопотанням неправомочного голови КСП "Бартатівськ" Щипного Б.В., слід розглядати в порядку цивільного судочинства України, а провадження у даній справі слід закрити.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам процесуального права з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено коло осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2012р. у справі №2а-2477/12/1370 за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Городоцької РДА, третіх осіб Бартатівської сільської ради, КСП "Бартатівське" про зобов'язання вчинити дії, яка набрала законної сили на та виконання якої видано 21.12.2012р. виконавчий документ, позов задоволено та зобов'язано Городоцьку РДА розглянути питання, викладене в колективній заяві від 19.03.2007р., щодо затвердження списку осіб на право на земельну частку (пай) при паюванні земель КСП "Бартатівське", який затверджено загальними зборами пайовиків земельних паїв від 10.09.2006р. та погоджено рішенням Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області №86 від 17.09.2006р.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2013 року у справі №130338/12/9104 за позовом ОСОБА_5 до Городоцької РДА Львівської області, третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсною реєстрації, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено та визнано протиправними дії Городоцької РДА щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зміни відомостей про юридичну особу в частині зазначення ОСОБА_6 керівником КСП "Бартатівське" та скасовано запис про внесення таких змін. Як зазначено в постанові суду, з урахуванням встановленого колегія суддів прийшла до висновку, що державний реєстратор без достатніх для цього підстав вніс зміни щодо відомостей про юридичну особу КСП "Бартатівське" в частині зазначення ОСОБА_6 керівником цього підприємства.

Згідно ч. 1 - 3 статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно.

Повноваження щодо прийняття рішень про приватизацію земельних ділянок визначаються ст.80 та ст.118 ЗК України згідно яких, землями комунальної власності розпоряджаються місцеві ради, а державної - районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року у справі №94131/12 за позовом прокурора Городоцького району в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Львівській області до Городоцької РДА за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держкомзему у Львівській області, Управління Держкомзему в Городоцькому районі Львівської області, Бартатівської сільської ради, Державного підприємства "Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", фізичних осіб - власників земельних ділянок, зазначених у розпорядженні №600 від 15.09.2009р. про визнання недійсним розпорядження №600 від 15.09.2009р., постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року в справі №2а-3033/11/1370 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено та визнано недійсним розпорядження Городоцької РДА №600 від 15.09.2009р. "Про надання дозволу на складання технічної документації з передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Бартатівської сільської ради".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи та відповіді РДА від 26.07.2013р. №02-17/2205, розпорядженням голови РДА від 26.10.2009р. №689 затверджено технічну документацію з передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачі державних актів на право власності на землю громадянам на території Бартатівської сільської ради та передано земельні ділянки у власність громадянам з видачею державних актів згідно з додатком 50 особам. Нерозподілених (вільних) земель КСП "Бартатівське" не має.

Згідно із п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

В той же час, відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Справою адміністративної юрисдикції може бути спір, який виник між кількома суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. Єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій і при цьому ці функції повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

З висловленої позиції позивача в обґрунтування позивних вимог, з пояснень представника прокуратури, досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що існує спір щодо правомірності набуття права власності на спірні земельні ділянки та , як наслідок відновлення порушеного права власності позивача.

Тобто предмет спору в даній справі безпосередньо пов'язаний із реалізацією права власності на землю, в тому числі відновлення порушеного права позивача. Отже, такий спір є спором про право і повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства, що в свою чергу виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З'ясувавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи та враховуючи вищенаведене , суд вважає , що адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької районної державної адміністрації, третіх осіб Бартатівської сільської ради, Прокуратури Львівської області про встановлення права на одержання земельної частки (паю), встановлення порушення цього права , визнання протиправними дій щодо відмови у виділення земельної частки (паю), зобов'язання таке рішення прийняти, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, визнати недійсними та скасувати акти на право на земельні частики (пай), видані на підставі недійсного розпорядження №600 та доданого до нього списку Городоцької РДА за клопотанням неправомочного голови КСП "Бартатівське" Щипного Б.В., слід розглядати в порядку цивільного судочинства України, а провадження у даній справі слід закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 зазначеного Кодексу справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

З матеріалів справи слідує, що в процесі розгляду треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору підтвердили наявність у них державних актів на право власності на земельні ділянки, видані на підставі оскаржуваних рішень, та їх державну реєстрацію(т.9 а.с.65-249,269-290,296,298,300,313,315,320, т.10 а.с.2,8,10,14,16,20,22).

Відтак, колегія суддів зазначає, що оскаржувані рішення, які є актами індивідуальної дії, вичерпали свою юридичну силу після їх реалізації, а саме: після одержання власниками земельної ділянки документів, що посвідчують право власності та його державної реєстрації.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статтях 152 ЗК та 16 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 01.10.2013 року у справі № 21-228а13.

Частиною 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

А згідно з частиною 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 155, ч. 3 ст. 160, 195, 197, 199, 202 п. 3, 4, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2013 року у справі № 813/4836/13-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В.Ніколін

Судді О.М. Гінда

Д.М. Старунський