Справа № 820/18602/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 р.Справа № 820/18602/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Зарицька Т.В.

Позивач - ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_2

Представник відповідача - Булавчик С.К. З Лаби О. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2015р. по справі № 820/18602/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області

про скасування наказів та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області від 20.08.2014 р. № 2Д "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1";

- визнати протиправними та скасувати накази Управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області від 04.09.2014 р. № 22, від 06.10.2014 р. № 25, від 06.11.2014 р. № 29 "Про преміювання працівників Управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі" в частині пунктів про преміювання ОСОБА_1;

- зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати, починаючи з серпня 2014 року з урахуванням належної премії, враховуючи відсоток, який був встановлений працівникам управління, починаючи з цього періоду в межах категорії посад державних службовців.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права,що призвело до неправильного вирішення справи , з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача та позивач, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що до УПФУ в Коломацькому районі Харківської області 22.07.2014 р. звернулась ОСОБА_5 із заявою про призначення дострокової пенсії за віком (а.с. 111). Вказана заява була зареєстрована в Журналі реєстрації рішень по призначенню пенсій і розпоряджень про призначення та відмову в призначенні пенсій, про перерахунок пенсії, про припинення (поновлення) виплати пенсій, про переведення з однієї пенсії на іншу в УПФУ в Коломацькому районі Харківської області за формою 10 та занесена до програмно-технологічного комплексу «Журнал реєстрації рішень по призначенню пенсій та розпоряджень (форма 10)» під номером 104 від 22.07.2014 р. (а.с. 112).

Вказана заява ОСОБА_5 надійшла до сектору з призначення пенсій, спеціалістами якого при призначення пенсії зазначеній особі були встановлені розбіжності між даними системи персоніфікованого обліку та документами застрахованої особи ОСОБА_5 за 2000-2001 роки, оскільки ОСОБА_5 за записами в трудовій книжці працювала на ВАТ «Новоіванівський цукровий завод» з 08.09.1999 р. по 26.12.2002 р., про що сектор з призначення пенсій 01.08.2014 р. письмово повідомив сектор інформаційних систем та програмного забезпечення (а.с. 113).

Завідувачем сектору інформаційних систем та програмного забезпечення 01.08.2014 р. була направлена службова записка завідувачу сектору надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи ОСОБА_1, в якій просив здійснити перевірку на ВАТ «Новоіванівський цукровий завод» по особі, у якої виявлені розбіжності щодо отримання заробітної плати в цей період для підтвердження достовірних даних (а.с. 114).

Під час проведення загальних зборів працівників УПФУ в Коломацькому районі Харківської області 01.08.2014 р., на яких була присутня в тому числі й ОСОБА_1, начальником управління Булавчиком С.К. було надано ОСОБА_1 усне доручення, а саме проведення всієї необхідної роботи по зверненню ОСОБА_5 та надання необхідної інформації для призначення пенсії заявнику, що відображено у протоколі загальних зборів від 01.08.2014 р. № 8 (а.с. 36).

До начальника УПФУ в Коломацькому районі Харківської області Булавчика С.К. 20.08.2014 р. від головного спеціаліста по роботі з персоналом та з діловодства Мороз С.С. надійшла службова записка, в якій надане ОСОБА_1 вищевказане доручення станом на 20.08.2014 р. залишається не виконаним, що порушує права та гарантії пенсіонерів, забезпечених державою, що передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та тягне за собою повторні звернення громадян та порушення їх прав, що вплине на загальний рейтинг управління в області, просив прийняти міри стосовно цього питання (а.с. 35).

Так, 20.08.2014 р. на загальних зборах працівників УПФУ в Коломацькому районі Харківської області начальником управління Булавчиком С.К. було винесено догану ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни та етики поведінки державного службовця, що відображено в протоколі загальних зборів від 20.08.2014 р. № 11 (а.с. 40). Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 була відсутня на загальних зборах 20.08.2014 р., її прізвище в протоколі не зазначене.

Проте, згідно акту про присутність працівника на загальних зборах працівників УПФУ в Коломацькому районі, складеного 01.10.2014 р., працівники управління своїми підписами підтвердили присутність ОСОБА_1 на загальних зборах 20.08.2014 р. (а.с. 41).

Начальником УПФУ в Коломацькому районі Харківської області Булавчиком С.К. був виданий відповідний наказ від 20.08.2014 р. № 2Д "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1", в якому ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання розпоряджень начальника УПФУ в Коломацькому районі та недотримання субординації в спілкуванні з керівництвом управління та підлеглими (а.с. 32).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржувані накази прийняті відповідачем всупереч ч. 3 ст. 2 КАС України та є такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно статті 147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Слід відзначити, що підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, як-от: Кодексом законів про працю України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Так, під час проведення загальних зборів працівників УПФУ в Коломацькому районі Харківської області 01.08.2014 р. начальником управління Булавчиком С.К. було надано ОСОБА_1 усне доручення, а саме проведення всієї необхідної роботи по зверненню ОСОБА_5 та надання необхідної інформації для призначення пенсії заявнику.

Згідно письмових пояснень відповідача, вказане усне доручення начальника управління передбачало проведення позивачем позапланової перевірки на ВАТ «Новоіванівський цукровий завод» щодо правильності нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України по ОСОБА_5, яка працювала на вказаному підприємстві.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Суду не надано доказів того, що станом на день надання позивачу начальником управління вищевказаного усного доручення уповноваженою особою управління видавався наказ на проведення позапланової перевірки ВАТ «Новоіванівський цукровий завод», тобто у позивача були відсутні правові підстави для проведення вказаної перевірки підприємства.

Крім того, згідно ст. 31 Закону України від 16.01.2014 р. № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік", перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Колегія суддів зазначає, що наявна в матеріалах справи заява щодо здійснення перевірки від ТДВ «Новоіванівський цукровий завод» надійшла на адресу УПФУ в Коломацькому районі Харківської області лише 29.08.2014 р. (а.с. 37), тобто вже після винесення догани позивачу.

Начальником УПФУ в Коломацькому районі Харківської області 20.10.2014 р. було винесено наказ № 64 про проведення позапланової перевірки ТДВ «Новоіванівський цукровий завод» щодо правильності формування відомостей про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованих осіб в зв'язку з виявленням недостовірності інформації, зазначеної у поданих платником документах обов'язкової звітності, 21 жовтня 2014 року (а.с. 141). Вказана перевірка була здійснена 21.10.2014 р. заступником начальника управління ОСОБА_2

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача були відсутні підстави виконувати вказане усне доручення керівника управління, надане позивачу на загальних зборах працівників УПФУ в Коломацькому районі Харківської області 01.08.2014 р., та відповідно позивач не порушував свої трудові обов'язки, а тому відсутні підстави для застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення.

Крім того, судова колегія вважає правомірним висновок щодо недотримання відповідачем порядку застосування дисциплінарних стягнень при винесенні позивачу догани з огляду на наступне.

Відповідно до статті 149 Кодексу законів про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави вважати, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни роботодавцем вимагається письмове пояснення. Тобто факт вимагання від порушника письмових пояснень має передувати факту застосування дисциплінарного стягнення, в даному випадку - оголошення догани.

Згідно пояснень відповідача, вже після оголошення ОСОБА_1 догани головним спеціалістом по роботі з персоналом та з діловодства Мороз С.С. позивачу було запропоновано надати пояснення, проте ОСОБА_1 відмовилась від надання письмових пояснень, що також підтверджується актом про відмову надання пояснення працівником від 20.08.2014 р. (а.с. 34). Також був складений акт від 20.08.2014 р. про відмову від ОСОБА_1 від підпису оскаржуваного наказу (а.с. 33). Згідно правової позиції відповідача, пояснення позивачу було запропоновано надати вже після оголошеної догани (а.с. 28).

Тобто, позивачу було запропоновано надати письмові пояснення вже після застосування дисциплінарного стягнення, що є порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, передбаченого Кодексом законів про працю України.

Колегія суддів також зазначає, що в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності обов'язково має бути посилання на відповідний документ, який порушив працівник. Такими документами можуть бути, зокрема, правила внутрішнього розпорядку, трудовий договір, колективний договір, посадова інструкція, інструкція з охорони праці тощо. Тобто, з наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності має вбачатися можливим встановити, чи належить до трудових обов'язків працівника те, за що його притягують до відповідальності.

Так, згідно оскаржуваного наказу від 20.08.2014 р. № 2Д "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" неможливо встановити, коли, при яких обставинах та за невиконання яких саме розпоряджень начальника управління позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Згідно зазначеного наказу, підставою винесення наказу є протокол апаратної наради від 20.08.2014 р. № 11, згідно якого також неможливо встановити коли та при яких обставинах позивачем не виконано розпорядження начальника управління та не дотримано субординацію в спілкуванні з керівництвом управління та підлеглими.

25.07.2014 р. на загальних зборах працівників УПФУ в Коломацькому районі Харківської області між позивачем та старшим інспектором сектору надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи першим заступником начальника управління було розподілено функціональні повноваження по контрольно-перевірочній роботі, але позивач з цим розподілом не погодився, та при цьому вів себе нахабно, що закріплено в протоколі загальних зборів від 25.07.2014 р. № 7 (а.с. 38).

Слід відзначити, що недотримання субординації в спілкуванні з керівництвом управління та підлеглими є порушенням пункту 2.4 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління державної служби України від 04.08.2010 р. № 214, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2010 р. за N 1089/18384, згідно якого державний службовець повинен сумлінно виконувати свої посадові обов'язки, дотримуватися високої культури спілкування, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, інших осіб, з якими у нього виникають відносини під час виконання своїх посадових обов'язків.

Згідно п. 4.6 Загальних правил поведінки державного службовця, за порушення правил етичної поведінки державні службовці несуть відповідальність відповідно до статті 18 Закону України "Про правила етичної поведінки", якою визначено, що порушення особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, правил етичної поведінки, визначених цим Законом, тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, кримінальну та матеріальну відповідальність з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб, визначених Конституцією і законами України.

Колегія суддів вважає, що при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення відповідачем не було враховано вищезазначеного та порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень та вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу від 20.08.2014 р. № 2Д "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" не дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачений Кодексом законів про працю України.

Крім того, Коломацьким районним управлінням юстиції Харківської області було проведено планову комплексну перевірку стану правової роботи та систематизації законодавства в УПФУ в Коломацькому районі Харківської області, за результатами якої складено довідку від 28.10.2014 р. № 9/9 (а.с. 80-86). Вказаною довідкою встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку належним чином не зафіксований, а також відповідачем порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень, що суперечить вимогам статті 149 Кодексу законів про працю України (а.с. 83-84).

Також, наказом Головного управління ПФУ в Харківській області від 24.12.2014 р. № 02-С, начальнику УПФУ в Коломацькому районі Харківської області Булавчику С.К. та його заступнику ОСОБА_2, зокрема, за порушення вимог статті 149 Кодексу законів про працю України в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, оголошено догану (а.с. 120).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний наказ від 20.08.2014 р. № 2Д "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" прийнятий відповідачем всупереч ч. 3 ст. 2 КАС України та є таким, що підлягає скасуванню.

На підставі наказу від 20.08.2014 р. № 2Д "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1" позивача було позбавлено премії, починаючи з серпня 2014 року.

Згідно ст. 238 Кодексу законів про працю України, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою поновлення порушених прав позивача необхідно визнати протиправними та скасувати накази Управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області від 04.09.2014 р. № 22, від 06.10.2014 р. № 25, від 06.11.2014 р. № 29 "Про преміювання працівників Управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі" в частині пунктів про преміювання ОСОБА_1, та зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати, починаючи з серпня 2014 року з урахуванням належної премії, враховуючи відсоток, який був встановлений працівникам управління, починаючи з цього періоду в межах категорії посад державних службовців.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, відповідачем не надано достатніх доказів в обґрунтування заперечень. Таким чином, відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не обґрунтовано правомірність прийнятих рішень.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 року по справі № 820/18602/14 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2015р. по справі № 820/18602/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2015 р.