Справа № 805/5263/14
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/5263/14

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року Справа № 805/5263/14

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в порядку відновлення втраченого судового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта 1-3 “Новогродівська” до Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов’язання вчинити певні дії та визнання недійсною податкової вимоги № 378-25 від 26.03.2014,

В С Т А Н О В И В:

2 лютого 2015 року за ініціативою суду було відкритого провадження з питання відновлення втраченого судового провадження.

У судове засідання представники сторін не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за її відсутності, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом були досліджені наступні докази, подані сторонами.

Копія адміністративного позову з яким позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Шахта 1-3 “Новогродівська”, 25 квітня 2014 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, про визнання дій протиправними, зобов’язання вчинити певні дії та визнання недійсною податкової вимоги №378-25 від 26.03.2014. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно визначив суму податкового боргу з податку на прибуток підприємств станом на 25 березня 2014 року, тому що позивач своєчасно та у повному обсязі сплатив цей податок за 2013 рік, оскільки авансові внески за приписами податкового законодавства підлягають зарахуванню до суми податку зазначеного звітного періоду. Отже, у відповідача не було підстав для надсилання позивачу податкової вимоги. З посиланням на статті 4, 17, 56, 87, 153 Податкового кодексу України, позивач просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо визначення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 2699334,00 гривень;

- визнати недійсною податкову вимогу №378-25 від 26.03.2014 на суму податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2699334,00 гривень;

- зобов'язати відповідача здійснити коригування в картці особового рахунку позивача шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2699334,00 гривень (а.с. 24-27, 59-67).

Копія ухвали суду від 29 квітня 2014 року про залишення позовної заяви без руху (а.с. 148-149).

Копія клопотання про залучення до матеріалів справи платіжного доручення про сплату судового збору на виконання ухвали від 29.04.2014 (а.с. 89).

Копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі (а.с. 30, 150-151).

Копія заперечень до адміністративного позову, в яких зазначено, що станом на 25.03.2014 у позивача обліковується податковий борг з податку на прибуток підприємств (код платежу 1102 10 00) в сумі 2699300,00 гривень, а по авансових внесках по цьому ж податку (код платежу 1102 40 00) - переплата в сумі 2699800,00 гривень. Таке становище виникло внаслідок того, на підставі статті 153 Податкового кодексу України зарахування суми авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів можливе виключно у рахунок зменшення суми податку на прибуток, обчисленої у податковій декларації за той звітний (податковий) період, протягом якого було здійснено таку виплату. Декларація з податку на прибуток подається один раз на рік. Проведення дострокового (за рішенням платника податку) декларування протягом звітного календарного року кодексом не передбачено. Тобто, тільки після визначення суми нарахованого податку за підсумками 2013 року платник податку зможе врахувати попередньо сплачені суми авансових внесків у зменшення нарахованого податкового зобов'язання. Зазначене питання було викладено в Узагальнюючий податковій консультації ДПС України щодо особливостей подання декларації з податку на прибуток та сплати податку у 2013 році, затвердженій наказом ДПС України від 21.12.2012 № 1171. Отже, до подання річної декларації платник не має можливості заповнити рядок 13 Декларації, та, як наслідок, зменшити суму зобов'язання на суму авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів. Просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу у його відсутність (а.с. 28-29).

Копія ухвали про витребування доказів та зупинення провадження по справі (а.с. 31, 154-155).

Копія ухвали про поновлення провадження у справі (а.с. 32).

Копія постанови Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року (а.с. 33-35).

Копія статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» (а.с. 68-84).

Копія довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 85-86).

Копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 87-88).

Копія податкової вимоги №378-25 від 26 березня 2014 року (а.с.92).

Копія податкової декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2012 року (а.с. 130-136).

Копія податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2012 рік (а.с. 123-129).

Копія податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (а.с. 137-147).

Копії платіжних доручень про сплату авансових внесків з податку на прибуток підприємств за 2013 рік:

№529 від 10.01.2013 на суму 100000,00 гривень (а.с. 105),

№542 від 18.01.2013 на суму 265400,00 гривень (а.с. 106),

№629 від 20.02.2013 на суму 365400,00 гривень (а.с. 114),

№1143 від 27.09.2013 на суму 244023,00 гривень (а.с. 115),

№34 від 29.10.2013 на суму 437935,00 гривень (а.с. 116),

№110 від 29.11.2013 на суму 437935,00 гривень (а.с. 117),

№195 від 27.12.2013 на суму 122000,00 гривень (а.с. 118),

№205 від 30.12.2013 на суму 315935,00 гривень (а.с. 119),

Копія платіжного доручення №622 від 18.02.2013 на суму 2821500,00 гривень про сплату авансових внесків, нарахованих на суму дивідендів та прирівняних до них платежів за 2012 рік (а.с. 109-112).

Копія платіжного доручення №1314 від 04.03.2014 на суму 122166,00 гривень про сплату податку на прибуток підприємств за 2013 рік (а.с. 122).

Зворотній бік інтегрованої картки платника податку на прибуток підприємств (код платежу 11021000) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» (а.с. 50-56).

Зворотній бік інтегрованої картки платника авансових внесків з податку на прибуток (код платежу 11024000) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» (а.с. 36-49).

На підставі зібраних і перевірених матеріалів суд вважає установленим наступний зміст відновленого судового рішення.

27 лютого 2102 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» зареєстровано в якості юридичної особи та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 37909199.

Позивач перебуває на податковому обліку в Красноармійській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області як платник податку на прибуток підприємств.

6 листопада 2012 року позивачем за допомогою засобів електронного зв’язку була подана податкова декларація з податку на прибуток підприємств за три квартали 2012 року, в рядку 11 якої зазначена сума податку в розмірі 3288495, 00 гривень.

5 лютого 2013 року позивачем за допомогою засобів електронного зв’язку була подана податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2012 рік, в рядку 34 якої зазначена сума авансового внеску податку, що підлягає сплаті щомісячно у березні-грудні 2013 року та січні-лютому 2014 року, в розмірі 437935,00 гривень.

28 лютого 2014 року позивачем за допомогою засобів електронного зв’язку була подана податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, в рядку 11 якої зазначений податок на прибуток в сумі 2410794,00 гривень, в рядку 13 – зменшення нарахованого податку (1/9 січень-лютий 2013 року та 1/12 березень-грудень 2013 авансові внески по податку на прибуток за 2012 рік) в сумі 5110128,00 гривень, рядок 14 – «мінус» 2699334,00 гривень, рядок 22 – нарахований авансовий внесок при виплаті дивідендів в сумі 2821500,00 гривень. Сума недоплати по податку на прибуток за 2013 рік становить 122166,00 гривень. Відповідно до додатку ЗП на зменшення нарахованої суми податку на прибуток віднесені авансові внески у зв’язку із виплатою дивідендів у 2013 році в сумі 2821500,00 гривень.

Авансові внески з податку на прибуток підприємств за 2013 рік в сумі 2165950,00 гривень були сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями:

№529 від 10.01.2013 на суму 100000,00 гривень,

№542 від 18.01.2013 на суму 265400,00 гривень,

№629 від 20.02.2013 на суму 365400,00 гривень,

№1143 від 27.09.2013 на суму 244023,00 гривень,

№34 від 29.10.2013 на суму 437935,00 гривень,

№110 від 29.11.2013 на суму 437935,00 гривень,

№195 від 27.12.2013 на суму 122000,00 гривень,

№205 від 30.12.2013 на суму 315935,00 гривень.

Авансові внески, нараховані на суму дивідендів та прирівняних до них платежів за 2012 рік, були сплачені позивачем в повному обсязі згідно платіжного доручення №622 від 18.02.2013 на суму 2821500,00 гривень.

Податок на прибуток підприємств за 2013 рік був сплачений за платіжним дорученням №1314 від 04.03.2014 на суму 122166,00 гривень.

За даними зворотного боку інтегрованої картки платника податку на прибуток підприємств (код платежу 11021000) відповідачем в інформаційну систему включені наступні операції:

- 4 березня 2014 року оплата позивачем податку на прибуток за 2013 рік в сумі в сумі 122166,00 гривень згідно платіжного доручення №1314 від 04.03.2014;

- 11 березня 2014 року нарахований самостійно позивачем авансовий внесок з податку на прибуток у зв’язку із виплатою дивідендів, згідно рядка 22 «Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік» в сумі 2812500,00 гривень;

- 11 березня 2014 року збільшення недоїмки по «Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік» (2812500,00 - 122166,00 = 2699334,00 гривень);

- 11 березня 2014 року податковий борг в сумі 2699334,00 гривень згідно «Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік».

За даними зворотного боку інтегрованої картки платника авансових внесків з податку на прибуток (код платежу 11024000) за позивачем станом на 31.03.2014 враховується переплата в сумі 2699765,94 гривень.

26 березня 2014 року відповідачем винесена податкова вимога форми «Ю» №378-25, якою позивача повідомлено про те, що станом на 25 березня 2014 року за ним обліковується податковий борг з податку на прибуток (код платежу 11021000) в сумі 2699334,00 гривень.

При прийнятті постанови суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, в редакції Закону України від 4 липня 2013 року № 403-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо об’єктів нерухомості», платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Як вбачається з установлених судом обставин справи та підтверджується наявними у справі доказами (в тому числі заперечення на адміністративній позов), в 2013 році сума авансових внесків з податку на прибуток, яка була сплачена 18 лютого 2013 року позивачем при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 ПК України, перевищувала суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, і тому сума перевищення була зарахована у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо у спосіб, порядок та строки, встановлені цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за 2013 рік були сплачені позивачем у спосіб, порядок та строки, встановлені податковим законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно розрахував суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі, а від так спірна податкова вимога підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити коригування даних в картці особового рахунку позивача шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств, суд виходив з наступного.

Цим Порядком встановлюється механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України (далі - Міндоходів) оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Інтегрована картка платника це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку у разі наявності у платника податкового боргу за податками, зборами територіальні органи Міндоходів зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник, в рахунок погашення боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником.

Пунктом 3 розділу V Порядку встановлено, що погашення податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідними документами.

Враховуючи висновок суду про відсутність у позивача податкового боргу з податку на прибуток підприємств, абсолютне значення суми такого боргу в інтегрованій картці позивача підлягає зменшенню на 2699334,00 гривень.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити коригування в інтегрованій картці позивача шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2699334,00 гривень, підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо визначення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 2699334,00 гривень не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Статтею 60 ПК України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Таким чином, належним способом захисту порушених прав позивача є скасування спірної податкової вимоги та зобов’язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки позивача.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору за майнові вимоги, а витрати по сплаті судового збору за немайнові вимоги пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 36,54 гривень.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що втрачене судове провадження підлягає відновленню повністю.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122, 158-164, 167, 186, 254 273-280 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити повністю втрачене судове провадження в адміністративній справі позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахта 1-3 “Новогродівська” до Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов’язання вчинити певні дії та визнання недійсною податкової вимоги № 378-25 від 26.03.2014.

Вважати установленим зміст постанови Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року:

Адміністративний позов задовольнити частково.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Циганенко А.І.