Справа № 804/15638/13-а
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 804/15638/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нова»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Нова» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Нова» звернулось з вищевказаним позовом до суду в якому, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 01.08.2013 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 158421,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невідповідність висновків викладеним податковим органом в акті перевірки про допущенні порушення, дійсним обставинам справи, що свідчать про реальність угод укладених між позивачем та ТОВ «Теплосервіс плюс».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПП «Нова» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги. Вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги факт реальності укладених угод з ТОВ «Теплосервіс плюс», що підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Посилається на відсутність у податкового органу повноважень самостійно в позасудовому порядку визнавати нікчемними правочини.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «Нова» () з питань дотримання вимог податкового законодавства, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та зборів по взаємовідносинам з ТОВ «Теплосервіс плюс» () за період з 01.03.2010 р. по теперішній час. За результатами перевірки складений акт від 26.06.2013 р. №1617/22-5/20272290, яким встановлено порушення позивачем: -п.3.1. ст.3, п.4.1. ст.4, п.5.1., п.п.5.2.1. п.5.2, абз. «г»п.п.5.3.9. п.5.3. ст.5, п.п.11.2.1. п.11.2., п.п.11.3.1. п.11.3. ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 року №283/97ВР (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого ПП «Нова» занижено податок на прибуток всього у сумі 273 642 грн., у тому числі за І квартал 2010 р. - 7 173,45 грн., за ІІ квартал 2010 р. - 127 425,84 грн. та за ІІІ квартал 2010 р. - 139 042,84 грн.; п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3, пп.7.4.1., п.п.7.4.5., п.7.4., пп.7.7.1. п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями), внаслідок чого, ПП «Нова» занижено податок на додану вартість всього в сумі 218 914 грн., у тому числі за березень 2010 р. - 5 739 грн., за квітень 2010 р.- 65 252 грн., за травень 2010 р. - 21 186 грн., за червень 2010 р. - 15 502 грн., за липень 2010 р. - 52 884 грн., за серпень 2010 р.-21 474 грн., за вересень 2010 р. - 36 877 грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01.08.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 158 421,25 грн.

Так 01.01.2010 року ПП «Нова» уклало договір з ТОВ «Теплосервіс плюс» (), згідно якого ТОВ «Теплосервіс плюс» приймає на себе зобов'язання виконати роботи з: будівництва фонтанів, разконсервування, експлуатації, консервування фонтанів, обслуговування насосних установок, роботи з водовідведення і водозниження підземних вод, ремонт трубопроводів.

Розрахункові операції за надані послуги здійснювались у безготівкові формі шляхом перерахування на р/р ТОВ «Теплосервіс плюс» та шляхом заліку зустрічних вимог.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2011 року по справі №0417/1-208-2011 стосовно ОСОБА_1, щодо скоєння злочинів передбачених ст.200 ч.2, ст.28 ч.3, ст.205 ч.2 КК України, вбачається про те, що за період з серпня 2007 року по червень 2010 року ТОВ «Теплосервіс плюс» були сформовані декларації з ПДВ де зазначалися не правдиві свідчення про придбання у суб'єктів підприємницької діяльності ТОВ «Теплосервіс плюс» товарів (робіт, послуг), які на справді не придбавалися (не виконувалися), а між ТОВ «Теплосервіс плюс» та його контрагентами фактична господарська діяльність не відбувалася.

Отже, бухгалтерські документи містили неправдиві відомості щодо здійснених з підприємством-контрагентом фінансово-господарських операцій.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

До валових витрат виробництва та обігу, відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» відносяться сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст.. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Не включаються до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Таким чином згідно вказаної норми не включаються до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168/97 податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктом 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з підпункту 7.2.1 пункту 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до підпунктів 7.2.4, 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

В той же час чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників при створенні підприємства та здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту та донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на валові витрати та податковий кредит.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини встановлені вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2011 року по справі №0417/1-208-2011, яким підтверджено факт здійснення ТОВ «Теплосервіс плюс» фіктивних господарських операцій не надають позивачу права на підставі податкових накладних та інших первинних документів включати будь-які суми до податкового кредиту та валових витрат в зв'язку з тим, що вони не підтверджують фактичного здійснення операцій та їх товарність між позивачем та ТОВ «Теплосервіс плюс».

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нова» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський