Справа № 1170/2а-4832/11
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015р. м. Київ К/800/30320/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов'язання виплатити грошове утримання за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання неправомірними і скасування п.1 наказу УМВС України в Кіровоградській області від 18.10.2011р. №1962 в частині його звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни та наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області від 25.11.2011р. №490 о/с про його звільнення з органів внутрішніх справ, поновлення на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ МГБ Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області та зобов'язання виплатити грошове утримання за час вимушеного прогулу.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2011р. позов задоволено.

Крім того, окремою ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2011р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2012р., доведено до відома прокурора м.Олександрія Кіровоградської області про виявлені порушення в діях службових осіб Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив ухвали судів скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звільняючи позивача з органів внутрішніх справ, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області ставило йому у провину недотримання вимог пунктів 3.39, 3.47.1, 3.48.1, 3.49.3, 3.50.1, 3.50.3 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взяття під варту осіб в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція), затвердженої Наказом МВС України №60 ДСК від 20.01.2005р., що виразилось у відволіканні від несення служби, залишенні ув'знених без постійного нагляду, допуску до затриманого сторонніх осіб, непроведенні обшуків утримуваних та оглядів палати, послабленні складу конвойного наряду та несвоєчасному інформуванні керівництва відділу Управління про допущену надзвичайну подію - втечу затриманого в порядку статті 115 КПК України ОСОБА_5

Проте, при розгляді даної справи, судом першої інстанції було встановлено, що надзвичайна подія (втеча затриманого з лікувального закладу) відбулась внаслідок, зокрема, порушення службовими особами Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області вимог законодавства.

Так, в матеріалах службового розслідування вказано, що позивач повідомив керівництво про втечу затриманого лише о 04:00 годині 16.10.2011р., тоді як на підставі аналізу роздруківки вихідних дзвінків з номера оператора стільникового зв'язку, яким користувався позивач, судом було встановлено факт сповіщення ним керівництва УМВС о 02:17 годин 16.10.2011р., тобто одразу ж після виявлення втечі.

Разом з тим, суд встановив, що позивача не було ознайомлено з наказом про конвоювання, оскільки відповідно до висновку почеркознавчого дослідження зображення підпису від імені ОСОБА_4, який міститься в книзі наказів відділення конвойної служби під наказом про конвоювання, виконаний не позивачем.

До того ж, наказ про конвоювання №182 від 15.10.2011р., відповідно до якого конвой у кількості чотирьох осіб для забезпечення охорони двох осіб призначено на період часу з 08:00 години 15 жовтня 2011 року до 08:00 години 16 жовтня 2011 року (24 години), суперечить приписам п.3.39 Інструкції, за змістом якого пости виставляються з режимом несення служби 12 годин.

Крім того, палата, в якій перебували на лікуванні арештанти, не відповідача технічним вимогам пунктів 3.54-3.61 Інструкції, внаслідок чого всі наряди конвою за вказівкою керівництва УМВС області приковували арештантів наручниками до ліжка, хоча приписи пунктів 4.30-4.32 Інструкції, які визначають випадки застосування наручників, такою підстави для їх застосування не містять.

Згідно з ч.1 ст.166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтоване постановлення судом першої інстанції окремої ухвали від 26.12.2011р. з огляду на необхідність повідомлення про виявлені під час розгляду справи порушення закону відповідного суб'єкта владних повноважень з метою вжиття ним заходів для усунення причин та умов, що сприяли такому порушенню.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухвалених судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Рецебуринський Ю.Й.