Справа № 826/12658/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2015 р. м. Київ К/800/4708/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючого судді:Вербицької О.В.
Суддів: Маринчак Н.Є.
Муравйова О.В.,
за участю:
секретаря - Іванова Д.О.

представника позивача - Луценка Р.О.

представника відповідача - Іващенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Форбс Капітал»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 р.

у справі № 826/12658/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форбс Капітал»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Форбс Капітал» (далі - позивач, ТОВ «Форбс Капітал») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ у Печерському районі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014 р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Форбс Капітал», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 р. скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу позивача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

ДПІ у Печерському районі проведено виїзну планова перевірка ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 17.08.2011 по 31.12.2012, за результатом якої складено акт перевірки від 03.04.2014 р. № 294/26-55-22-02/37185939.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем: пп. 135.5.15 п. 135.5 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 102 100,00 грн.; пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 «а» ст. 176 з урахуванням пп. 170.2.2, 170.2.9 п. 170.2 ст. 170 ПК України, в результаті чого не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 56 566 974,48 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято: податкове повідомлення-рішення від 22.04.2014 р. № 2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 2 627 625,00 грн., у тому числі за основним платежем - 2 102 100,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 525 525,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 22.04.2014 р. № 2, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 70 708 718,00 грн., у тому числі за основним платежем - 56 566 974,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 14141 744,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 22.04.2014 р. № 2, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 510,00 грн., у тому числі за основним платежем - 0,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 510,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 22.04.2014 р. № 316/26551702, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 26 026 324,00 грн., у тому числі за основним платежем - 0,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 26 026 324,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, та суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходили з того, що первинними документами не підтверджено реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Колегія суддів не може повністю погодитися з рішеннями судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ» та ТОВ «ОЮ Барелла Ассет» (продавець), в особі уповноваженої особи ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 1/1-12 ДД від 22.02.2012 р. на загальну кількість цінних паперів - 12 штук загальною номінальною вартістю цінних паперів - 12 000 000,00 грн., в т.ч. простий вексель ТОВ «Фасадрем-сервіс» серія АА 2431891, номінальна вартість та ціна 10 000 000,00 грн., дата складання - 22.02.2012, дата погашення - за пред'явленням.

Крім цього, між ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ» та ТОВ «Фасадрем-сервіс» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 2/12-12 ДД від 23.02.2012 р. на загальну кількість цінних паперів - 1 штука загальною номінальною вартістю цінних паперів - 10 000 000,00 грн., а саме: простий вексель ТОВ «Фасадрем-сервіс», серія АА 2431891, номінальна вартість та ціна 10 000 000,00 грн., дата складання - 22.02.2012, дата погашення - за пред'явленням.

Також між ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ» та ТОВ «ОЮ Барелла Ассет» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 53/1-12 ДД від 25.10.2012 р. на загальну кількість цінних паперів - 2 штуки загальною номінальною вартістю цінних паперів - 335 500,00 грн., в т.ч. простий вексель ТОВ «Фасадрем-сервіс», серія АА 2431892, номінальна вартість та ціна 10 000 000,00 грн., дата складання - 25.10.2012, дата погашення - за пред'явленням.

Крім цього, між ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ» та ТОВ «Фасадрем-сервіс» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 53/3-12 ДД від 25.10.2012 р. на загальну кількість цінних паперів - 1 штука загальною номінальною вартістю цінних паперів - 10 000 000,00 грн., а саме: простий вексель ТОВ «Фасадрем-сервіс», серія АА 2431892, номінальна вартість та ціна 10 000 000,00 грн., дата складання - 22.02.2012, дата погашення - за пред'явленням.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.2 ст. 135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відтак, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судам, при вирішенні даної справи, слід звернути увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення операції.

Таким чином, для правильного вирішення даного спору необхідним є дослідження договорів, укладених позивачем, первинних документів, пов'язаних з їх виконанням, обставин, які б підтверджували рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача тощо.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що дослідженню судами підлягала перш за все реальність операцій позивача, добросовісність дій платника податків, яка полягала у відповідності вчинених ним дій господарській меті та досягненню економічних цілей.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 22.04.2014 № 2, № 2, № 316/26551702, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 170.2.2 п. 172.2 ст. 170 ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Згідно пп. 170.2.9 п. 170.2 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку, який здійснює операції з інвестиційними активами з використанням послуг професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, є такий професійний торговець (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ» придбало інвестиційні сертифікати (бездокументарна форма) шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_9 загальною сумою 319 304 644,00 грн., згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Також ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ» придбало інвестиційні сертифікати (бездокументарна форма) шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_10 загальною сумою 6 730 600,00 грн., згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Крім того, ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ» придбало інвестиційні сертифікати (бездокументарна форма) шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_11 загальною сумою 6 730 600,00 грн., згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11, купуючи у ТОВ «Фондова компанія «Магнат Інвест» інвестиційні сертифікати, які в подальшому були продані ТОВ «ФОРБС КАПІТАЛ», розраховувалися простими векселями.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що судам попередніх інстанцій для правильного вирішення справи необхідно встановити, чи здійснювалося ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11 дострокове погашення простих векселів (дата пред'явлення яких - 20.11.2020 р.), які були надані ТОВ «Фондова компанія «Магнат Інвест» за результатами придбання інвестиційних сертифікатів.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим судові рішення підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214-215, 220, 221, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Форбс Капітал» задовольнити частково.

2.Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 р. скасувати.

3.Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Н.Є. Маринчак

О.В. Муравйов