Справа № 826/14482/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Asbis Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Asbis Україна" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Asbis Україна" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві, в якому просив визнати незаконними та скасувати рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 2 червня 2014 року № 000068 (вихідний від 12 серпня 2014 року № 07-17-03/1550) та постанову про накладення штрафних санкцій від 26 травня 2014 року № 000066 (вихідний від 12 серпня 2014 року № 07-17-03/1550).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як убачається з матеріалів справи та правильно установлено судом першої інстанції, в період з 12.05.2014 по 23.05.2014 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві було проведено позапланову перевірку з питань відповідності продукції, яка вводиться в обіг Підприємством з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Asbis-Україна» (далі - ТОВ «Asbis-Україна») вимогам Технічних регламентів, дія яких розповсюджується на зазначену продукцію, Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Правилам застосування національного знаку відповідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 № 1599.

За результатами проведеної перевірки Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві складено акт перевірки характеристик продукції від 23.05.2014 № 000113, яким встановлено порушення Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 № 679 (далі - Технічний регламент № 679), Технічного регламенту модулів оцінки відповідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.10.2003 № 1585 (далі - Технічний регламент № 1585) та Правил застосування національного знаку відповідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 № 1599 (далі - Правила № 1599), а саме: в ході перевірки ТОВ«Asbis-Україна» не надало технічну документацію на продукцію в обсязі, передбаченому технічними регламентами, що згідно зі статтею 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» свідчить про те, що продукція не відповідає встановленим вимогам.

В ході перевірки характеристик продукції ТОВ«Asbis-Україна», згідно з листом від 19.05.2014 № 141/06, надано такі документи на вимогу Інспекції: специфікацію продукту; сертифікат відповідності від 18.05.2013 № UA1/030/0102624-13; декларацію про відповідність від 18.05.2013 № 11/2013; контракт № 24/12-12 від 24.12.2012; вантажно-транспортні декларації; дозволи УЧН та СБУ; інструкцію; електричні схеми. Проаналізувавши надані в межах перевірки документи відповідачем було встановлено, що ТОВ«Asbis-Україна» щодо продукції, яка була об'єктом перевірки (радіотелефони системи стільникового зв'язку TМ «Prestigio», модель Multiphone PAP 5500 DUO та Multiphone PAP 5400 DUO), не надано повного складу технічної документації, передбаченої технічними регламентами, які розповсюджуються на неї, а саме: технічний проект і виробничі креслення, схеми елементів, складальних вузлів; описи та пояснення щодо креслень і схем та такі, що стосуються застосування продукції; результати проектних розрахунків, випробувань; протоколи випробувань.

Також, відповідно до змісту акта перевірки актом перевірки характеристик продукції від 21.02.2014 № 000039 вже було зафіксовано факт введення в обіг ТОВ «Asbis-Україна» продукції, що не відповідає встановленим вимогам, виявлення зазначеного порушення при перевірці ТОВ«Asbis-Україна» (згідно з направленням від 15.04.2014 № 000292) свідчить про повторність вчинення такого самого правопорушення, за яке на суб'єкта господарювання вже було накладено штраф.

На підставі акта перевірки характеристик продукції Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві було складено протокол про виявлені порушення від 23.05.2014 № 000082, згідно з яким ТОВ«Asbis-Україна» кваліфікується як особа, що вводить в обіг продукцію, зазначену в акті, щодо якої відсутній повний склад технічної документації, за що передбачена відповідальність згідно з пунктом 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

За результатами розгляду справи Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві було прийнято постанову про накладення штрафних санкцій від 26.05.2014 № 000066, якою накладено на ТОВ«Asbis-Україна» штраф у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 000 грн.) за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: Підприємство з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Asbis-Україна» є особою, що вводить в обіг продукцію (радіотелефони системи стільникового зв'язку TМ «Prestigio», модель Multiphone PAP 5500 DUO та Multiphone PAP 5400 DUO), яка не відповідає встановленим вимогам.

Рішенням Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02.06.2014 № 000068 обмежено надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та тимчасово заборонено надання продукції на ринку у відповідності з частиною п'ятою статті 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Інспекція діяла у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а оспорювані у справі рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02.06.2014 № 000068 та постанова про накладення штрафних санкцій від 26.05.2014 № 000066 є правомірними і скасуванню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 4 Закону України від 02.12.2010 № 2735-VІ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 2735-VІ), метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Згідно статті 23 Закону № 2735-VІ, під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VІ, до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено під час розгляду справи, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві з метою встановлення відповідності продукції позивача було зобов'язано надати копії наступних документів: супровідної документації, що додається до продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією), висновків експертиз та протоколів випробувань; документів, що дають змогу відстежити ланцюг постачання відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація), повного складу технічної документації на відповідну продукцію, передбаченого технічним регламентом.

У ході перевірки характеристик продукції ТОВ «Asbis-Україна» згідно з листом від 19.05.2014 № 141/06 надано відповідачу наступні документи: специфікацію продукту; сертифікат відповідності від 18 травня 2013 року № UA1/030/0102624-13; декларацію про відповідність від 18 травня 2013 року № 11/2013; контракт № 24/12-12 від 24 грудня 2012 року; вантажно-транспортні декларації; дозволи УЧН та СБУ; інструкцію; електричні схеми.

Вимоги до радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, процедуру оцінки відповідності такого обладнання, правила маркування та введення його в обіг встановлює Технічний регламент радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 № 679.

Згідно з пунктом 7 Технічного регламенту № 679, введення в обіг пристроїв на території України дозволяється лише за умови дотримання вимог цього Технічного регламенту в разі належного встановлення, обслуговування та використання за призначенням таких пристроїв. Введення в обіг пристроїв без декларації про відповідність, оформленої згідно з додатком до цього Технічного регламенту, та національного знака відповідності, нанесеного згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 № 1599 «Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності», забороняється.

У разі встановлення факту застосування декларації про відповідність та маркування національним знаком відповідності з порушенням вимог цього Технічного регламенту виробник або уповноважена ним особа - резидент України чи постачальник на вимогу НКРЗІ та Держспоживінспекції вживає заходів до припинення відвантаження та реалізації пристроїв і вилучення їх з обігу (пункту 8 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання.

Згідно з пунктом 12 Технічного регламенту № 679, адміністрація Держспецзв'язку оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті технічні специфікації інтерфейсів телекомунікаційної мережі загального користування, через які повинні надаватися послуги, а також регулярно оприлюднює нові версії таких специфікацій. Обсяг специфікації повинен бути достатнім для забезпечення можливості виготовлення телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, яке дає змогу отримувати послуги, доступні через відповідний інтерфейс. Специфікації повинні містити серед іншого інформацію, необхідну виробникам для проведення за власним вибором відповідних випробувань щодо дотримання вимог цього Технічного регламенту, які стосуються телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання.

Відповідно до пункту 16 Технічного регламенту № 679, виробник або уповноважена ним особа - резидент України чи постачальник вчиняє такі дії:

- готує технічну документацію, наведену в пункті 12 Технічного регламенту модулів оцінки відповідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.10.2003 року № 1585 (далі - Технічний регламент № 1585), та складає декларацію про відповідність пристрою цьому Технічному регламенту;

- залежно від виду пристрою здійснює підтвердження відповідності за однією з процедур, передбачених цим Технічним регламентом.

Застосування радіообладнання на території України дозволяється за умови його внесення до Реєстру радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, що можуть застосовуватися на території України у смугах радіочастот загального користування. Ввезення з-за кордону, реалізація та експлуатація радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв здійснюються за наявності дозволу, що видається у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 12 Технічного регламенту № 1585, технічна документація повинна, зокрема, містити:загальний опис продукції; технічний проект і виробничі креслення, схеми елементів, складальних вузлів, принципові електричні схеми; описи та пояснення щодо креслень і схем та такі, що стосуються застосування продукції; список стандартів з переліку національних стандартів, які в разі добровільного застосування є доказом відповідності продукції вимогам технічних регламентів.

У разі часткового застосування стандартів в технічній документації зазначаються ті частини (положення) стандартів, що були застосовані; результати проектних розрахунків, випробувань; протоколи випробувань.

Пунктом 13 Технічного регламенту № 1585 встановлено, що виробник або його уповноважений представник наносить маркування національним знаком відповідності на кожний окремий зразок продукції, який задовольняє застосовуваним вимогам технічного регламенту, та складає декларацію про відповідність (далі - декларація) з огляду на необхідність ідентифікації продукції, стосовно якої вона складена.

Декларація разом з технічною документацією зберігається протягом 10 років після виготовлення останнього зразка продукції. Копії згаданих документів подаються на запит визначених законодавством органів виконавчої влади для перевірки.

Як свідчать матеріали даної справи, позивачем в якості доказу відповідності продукції (радіотелефони системи стільникового зв'язку TМ «Prestigio», модель Multiphone PAP 5500 DUO та Multiphone PAP 5400 DUO) вимогам технічних регламентів були надані копії сертифікату відповідності від 18.05.2013 № UA1/030/0102624-13 та декларації про відповідність від 18.05.2013 № 11/2013.

Однак, відповідач вказав на невідповідність зазначених документів вимогам Технічного регламенту № 1585, зауваживши на тому, що строк їх дії закінчився 17.05.2014, у той час як надійшли вони на адресу Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві лише 19.05.2014.

Крім того, на думку відповідача, надані позивачем сертифікат випробувань, сертифікат відповідності від 18.05.2013 № UA1/030/0102624-13 та декларації про відповідність від 18.05.2013 № 11/2013 не спростовують відсутність іншої, не наданої ним обов'язкової технічної документації, передбаченої пунктом 13 Технічного регламенту № 1585.

Як було зазначено вище, відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що продукція, яка була об'єктом перевірки та яка реалізовувалась позивачем, не відповідала вимогам Технічного регламенту № 1585, наслідком чого стало винесення відповідачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 2 червня 2014 року № 000068 (вихідний від 12 серпня 2014 року № 07-17-03/1550) та постанови про накладення штрафних санкцій від 26 травня 2014 року № 000066 (вихідний від 12 серпня 2014 року № 07-17-03/1550)

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 11 Закону № 2735-VІ, з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 2735-VІ, заходами ринкового нагляду є обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають:

а) обмеження надання продукції на ринку;

б) заборону надання продукції на ринку;

в) вилучення продукції з обігу;

г) відкликання продукції.

Частиною першою статті 29 Закону № 2735-VІ встановлено, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Стаття 30 Закону № 2735-VІ передбачає, що обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і третьою статті 29 цього Закону); тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб'єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов'язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за рахунок суб'єкта господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про:

1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування);

2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 29 Закону № 2735-УІ, рішенню про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів передує рішення про усунення невідповідності продукції.

Так, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що неналежно застосовано Національний знак відповідності, не нанесено Національний знак відповідності, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, не складено декларацію про відповідність, якщо її складання передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, декларацію про відповідність складено з порушенням встановлених вимог або органу ринкового нагляду не надано чи надано технічну документацію на відповідну продукцію не в обсязі, передбаченому технічним регламентом, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб'єкта господарювання про виконання ним рішення про усунення невідповідності продукції встановленим вимогам та/або перевірки стану виконання суб'єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Крім того, частиною 1 ст. 33 Закону України № 2735-VI передбачено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Частиною 10 ст. 33 Закону України № 2735-VI передбачено, що строк виконання рішення має бути обґрунтованим і визначатися з урахуванням характеру ризику та/або невідповідності встановленим вимогам, обсягу продукції, що підлягає приведенню у відповідність із встановленими вимогами, вилученню з обігу чи відкликанню, та реальних можливостей суб'єкта господарювання належним чином виконати це рішення. Строк виконання рішення може бути змінено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням суб'єкта господарювання. Таке клопотання може бути подано у будь-який час виконання рішення, але до закінчення строку виконання такого рішення.

Згідно з ч. 11 ст. 33 Закону України № 2735-VI, до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб'єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надавав позивачеві проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів. Доказів зворотнього відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 12 ст. 33 Закону України № 2735-VI, суб'єкт господарювання, якого стосується проект рішення, має право надати (надіслати) органу ринкового нагляду свої пояснення, заперечення та/або інформацію до проекту такого рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту. Цей строк може бути продовжено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням відповідного суб'єкта господарювання.

Згідно з ч. 14 ст. 33 Закону України № 2735-VI, пояснення, заперечення та інформація до проекту рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, надані (надіслані) суб'єктом господарювання, підлягають обов'язковому розгляду органом ринкового нагляду та зберігаються в органі ринкового нагляду.

Враховуючи, що відповідачем не було надіслано позивачеві проект відповідного рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, позивач був позбавлений можливості надати відповідачеві свої пояснення, заперечення та інформацію до проекту такого рішення.

Крім того, колегія суддів зважає на відсутність в матеріалах даної справи доказів на підтвердження надсилання позивачу вимоги (рішення) про усунення невідповідності продукції встановленим вимогам, як того вимагає положення статті 29 Закону № 2735-VІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року та ухвалення нового рішення, яким адміністративний позов Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Asbis Україна" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про скасування рішень, слід задовольнити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Asbis Україна" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Підприємства з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Asbis Україна" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про скасування рішень - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 2 червня 2014 року № 000068, винесене Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві.

Визнати незаконним та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 26 травня 2014 року № 000066, винесену Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено - 06.03.15 р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.