Справа № 2218/13922/2012 (2а/2218/1954/2012)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015 р. м. Київ К/800/25344/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення та зобов'язання провести розрахунок стягнення суми пенсії виплаченої надмірно за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.03.2012 року №396 про стягнення суми пенсії, виплаченої надмірно та зобов'язання провести розрахунок стягнення суми пенсії за пенсійною справою ХС31600, виплаченої надмірно в терміни, в які в дійсності працював позивач.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2012 року позов задоволено частково: скасовано рішення відповідача від 23.03.2012 року №396 про стягнення суми пенсії, виплаченої надмірно позивачу в частині стягнення переплати за лютий-березень місяць 2012 року в сумі 335 грн. 60 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року залишено без змін постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2012 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, дійшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач звернувся до відповідача із заявою, що він з 29.11.2008 року не працює для проведення індексації пенсії, де особисто зазначив, що у разі працевлаштування, він зобов'язується повідомити в тижневий термін відповідача. На підтвердження надав копію трудової книжки, у якій останній запис було зроблено 24.11.2008 року № 30 про його звільнення з роботи.

В подальшому, позивачу проводилася нараховувалася та виплачувалася індексація пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» по березень 2012 року включно.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.03.2012 року №396 про стягнення суми пенсії, виплаченої надмірно позивачу, вирішено стягнути з ОСОБА_4 суму переплати пенсії в розмірі 2762,90 грн., яка утворилася з 01.07.2009 року по 31.03.2012року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково суди попередніх інстанцій виходили з неправомірності стягнення з позивача пенсії відповідно до рішення № 396 в частині переплати за лютий-березень місяць 2012 року в сумі 335 грн. 60 коп., оскільки позивач 25.01.2012 року повідомив про те, що працював і припинив працювати з 30.12.2011 року та його вини у виникненні переплати за цей період не має.

Свої висновки обґрунтовували наступними правовими нормами.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХП від 03.07.1991 року та абзацу 2 п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, які не мають разового характеру. Порядком також визначається, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії, з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних та демографічних груп, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку. Відповідно до абзацу 7 пункту 3 Порядку до об'єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема: соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

У відповідності до п. 5 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку з індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, п. 5 вищезазначеного Порядку встановлено, що у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення, то індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не проводиться.

Судами попередніх інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 11.03.2009 року у 2009 році позивачу нараховувалось підвищення до пенсії як непрацюючому: з 01.04.2009 року - 7,50 грн., з 01.07.2009 року до 14,20 грн., з 01.10.2009 року до 28,40 грн.

Тому, позивач 25.01.2012 року вдруге звернувся до відповідача із заявою про те, що він з 30.12.2011 року не працює для проведення індексації пенсії та надав копію трудової книжки, в якій зазначено, що він періодично працював у 2009-2011 роках.

В результаті звірки відповідача з базою даних персоніфікованого обліку у лютому 2012 року виявлено, що з липня 2009 року по березень 2012 року виникла переплата в сумі 2762,90 грн., про що було повідомлено про позивача листом від 11.04.2012 року № 2741.

Згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» в зв'язку із працевлаштуванням позивача відбулося перевизначення базового місяця для проведення індексації з жовтня 2009 року на лютий 2010 року (зміна відомостей: не працює з 01.02.2010 року), на серпень 2010 року. (зміна відомостей: працює з серпня 2010 року), на січень 2012 року (зміна відомостей: не працює з січня 2012 року), а при зазначених базових місяцях індексація не проводиться.

Також встановлено, що з квітня 2012 року відповідно до рішення відповідача від 23.03.2012 р. № 396 проводиться утримання надміру виплаченої суми пенсії, що не повинна перевищувати 20% розміру пенсії.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

На підставі викладеного суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в частині скасування рішення відповідача від 23.03.2012 року №396 про стягнення суми пенсії, виплаченої надмірно позивачу за лютий-березень місяць 2012 року в сумі 335 грн. 60 коп., оскільки позивач завчасно повідомив управління пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Також суд касаційної інстанції погоджується з висновками суддів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 396 в іншій його частині, зважаючи на те, що переплата пенсії утворилася внаслідок вини самого позивача, яка полягає в тому, що він не виконав зобов'язання та вчасно не повідомив відповідача про своє працевлаштування.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець