Справа № 815/1467/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1467/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одесі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Одесліфт" про накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківських рахунках підприємства, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2015 року ДПІ у Суворовському районі м.Одесі ГУ Міндоходів в Одеській області звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Одесліфт" про накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківських рахунках підприємства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на адресу ТДВ "Одесліфт" було направлено наказ ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 30.01.2015 року №64 та повідомлення від 30.01.2015 року №44/15-54-22-03 на підставі пп.75.1.2 п.75.1. ст.75, ст.77 Податкового кодексу України щодо проведення планової виїзної документальної перевірки в лютому 2015 року за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Вищевказані документи були надіслані на адресу ТДВ "Одесліфт" засобами поштового зв'язку 04.02.2015 року, про що свідчить чек та реєстр відправлення. Позивач також вказав, що 19.02.2015 року на підставі наказу керівника ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області №64 від 30.01.2015 року та направлення на перевірку №44/15-54-22-00 від 18.02.2015 року уповноваженою особою Головного управління ДФС в Одеській області Сіраком С.О. було зроблено виїзд за податковою адресою ТДВ "Одесліфт": м.Одеса, вул.Отамана Чепіги, буд. 34, з метою вручення та пред'явлення направлення на проведення планової виїзної документальної перевірки. Суб'єктом господарської діяльності - ТДВ "Одесліфт" в особі головного бухгалтера Лірник А.О., було відмовлено посадовій особі контролюючого органу у допуску до проведення перевірки. Відповідно до п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України Сіраком С.О. було складено Акт, який засвідчує факт відмови, а також повідомлено вищевказаним особам про обов'язки, права та відповідальність. Проте ані директором, ані головним бухгалтером ТДВ "Одесліфт", не надано жодних письмових пояснень щодо відмови в допуску посадової особи до проведення перевірки. Враховуючи викладене, представник ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області просив накласти арешт на кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТДВ "Одесліфт".

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з наведених вище підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідач не заперечує факту отримання повідомлення про проведення планової перевірки, проте відповідне повідомлення мало суттєве порушення податкового законодавства, а саме: в повідомленні не було вказано дати початку проведення перевірки, та відповідно, і строку її проведення. Таким чином, враховуючи дану обставину, у податкового органу не виникло право на проведення перевірки у ТДВ "Одесліфт", оскільки ним було грубо порушено вимоги статті 77 Податкового кодексу України, якою передбачено обставини, за якою у податкового органу виникає саме право на проведення перевірки. Представник відповідача вказав, що оскільки у податкового органу не виникло право на проведення перевірки, тому відповідно й відсутні підстави для накладення арешту на банківські рахунки. Крім того, для проведення перевірки були відсутні будь-які законні підстави з огляду на діючу норму пункту 3 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014 р., відповідно до якої встановлено заборону на проведення перевірок суб'єктів господарювання. До жодного з виключень з вказаного Закону ТДВ "Одесліфт" не підпадає, шо підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, згідно з якою обсяг доходу ТДВ "Одесліфт" складає 11681721 грн. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні даного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 04.02.2015 року Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м.Одесі Головного управління Міндоходів в Одеській області на адресу ТДВ "Одесліфт" було направлено наказ ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 30.01.2015 року №64 та повідомлення від 30.01.2015 року №44/15-54-22-03 на підставі пп. 75.1.2 п.75.1. ст.75, ст.77 Податкового кодексу України щодо проведення планової виїзної документальної перевірки в лютому 2015 року за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

19.02.2015 року на підставі наказу керівника ДПІ у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області №64 від 30.01.2015 року та направлення на перевірку №44/15-54-22-00 від 18.02.2015 року уповноваженою особою Головного управління ДФС в Одеській області Сіраком С.О. було зроблено виїзд за податковою адресою ТДВ "Одесліфт": м.Одеса, вул.Отамана Чепіги, буд.34. Суб'єктом господарської діяльності - ТДВ "Одесліфт" в особі головного бухгалтера Лірник А.О. було відмовлено посадовій особі контролюючого органу у допуску до проведення перевірки, про що складено Акт не допуску посадових осіб до проведення планової документальної перевірки ТДВ "Одесліфт".

Відповідно до п.75.1. ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Пунктом 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що відповідач дійсно отримав поштою повідомлення №44/1514 від 30.01.2015 року, однак в порушення вимог п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України в повідомленні контролюючим органом не було вказано дату початку проведення документальної планової перевірки.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у ДПІ у Суворовському районі м.Одесі Головного управління Міндоходів в Одеській області 19.02.2015 року не виникло право на проведення документальної планової перевірки ТДВ "Одесліфт".

Також суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що для проведення перевірки 19.02.2015 року були відсутні будь-які законні підстави, оскільки відповідно до ч.3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України № 71-VIII від 28.12.2014 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2015 року позивачем отримано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТДВ "Одесліфт" за 2014 рік, згідно якої обсяг доходу підприємства складає 11681721 грн. Тобто обсяг доходу підприємства за попередній календарний рік (2014 рік) менше 20 мільйонів гривень, що свідчить про заборону проведення перевірки відповідача без дозволу Кабінету Міністрів України, за відсутності заявки суб'єкта господарювання щодо його перевірки, за відсутності рішення суду або вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Доказів наявності зазначених підстав для проведення перевірки відповідача позивач суду не надав.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на лист ДФС України від 28.01.2015 року № 2463/7/99-99-22-02-04-17 "Про окремі питання проведення перевірок у 2015-2016 роках" щодо можливості використання даних декларації з податку на прибуток за попередній календарний рік, за який подано податкову декларацію, в якій платником податків визначено обсяг доходу (за 2013 рік), оскільки даний лист спрямований на врегулювання, зокрема, ситуації, коли платник податків ще не подав декларацію за 2014 рік та не настав граничний термін її подання.

Проте, як встановлено судом, на момент отримання відповідачем повідомлення про перевірку (без визначення дати її початку) і тим більше на момент виходу уповноважених посадових осіб контролюючого органу на перевірку, така декларація з податку наприбуток за 2014 рік відповідачем вже була подана (05.02.2015 року о 15 год. 14 хв.24 сек. згідно квитанції № 2 про прийняття електронної звітності), і це сталося до настання граничного терміну подання декларації, передбаченого п.п.49.18.3 п.49.18 ст.49 ПК України.

Таким чином, суд вважає, що у випадку подання декларації з податку на прибуток підприємства до дати початку проведення перевірки та в межах встановленого ПК України строку її подання, не вбачається можливим використання контролюючим органом відомостей з декларації за 2013 рік для визначення наявності або відсутності обмежень для проведення перевірки.

З доданих позивачем до позову документів вбачається, що повідомлення про проведення перевірки було отримано ТДВ "Одесліфт" 06.02.2015 року, а сама документальна планова перевірка, згідно тверджень позивача, могла бути розпочата не раніше за 14.02.2015 року.

Тобто, до дати проведення такої перевірки ТДВ "Одесліфт" повідомив ДПІ у Суворовському районі м.Одесі Головного управління Міндоходів в Одеській області про обсяг доходу за 2014 рік і, виходячи з обсягу задекларованого доходу, підтвердив відсутність підстав для проведення планової перевірки з огляду на положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у ДПІ у Суворовському районі м.Одесі Головного управління Міндоходів в Одеській області не було законних підстав для проведення планової виїзної документальної перевірки ТДВ "Одесліфт".

Відповідно до п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Оскільки законних підстав для проведення документальної планової перевірки ТДВ "Одесліфт", яку було призначено наказом №64 від 30.01.2015 року, у відповідача не було, відповідно, відсутні підстави для накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківських рахунках підприємства ТДВ "Одесліфт".

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одесі Головного управління Міндоходів в Одеській області належить відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7- 9, 11, 71, 86, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одесі Головного управління Міндоходів в Одеській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Одесліфт" про накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківських рахунках підприємства - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 30 березня 2015 року.

Суддя: В.В.Андрухів