Справа № 826/16615/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

03 березня 2015 року № 826/16615/14

О 12 годині 17 хвилин в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 81-а,

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого Бояринцевої М.А., суддів: Добрянської Я.І., Кротка О.В.

при секретарі судового засідання Голубничій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) Генерального штабу Збройних Сил України в особі житлової комісії,

2) Київського квартирно-експлуатаційного управління

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання рішення Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України від 17 жовтня 2014 року щодо відмови у поновленні на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні з 30 липня 1990 року неправомірним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та наказам Міністра оборони України та про зобов`язання Житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України та Київське квартирно-експлуатаційне управління поновити полковника ОСОБА_1 на обліку осіб від Генерального штабу Збройних Сил України, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні відповідно до вимог чинного законодавства та Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень з 30 липня 1990 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Конституцію України, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджену наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577, Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджену наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, та зазначає, що Житловою комісією Генерального штабу Збройних Сил України протиправно відмовлено у поновленні його на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні з 30 липня 1990 року. Також позивач зазначає, що право ОСОБА_1 на поновлення його на квартирному обліку з 30 липня 1990 року встановлено постановою Київського апеляційного адміністративного суду.

Представник Генерального штабу Збройних Сил України заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Конституції України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081, Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577, Положення про забезпечення житловою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220, та зазначив, що рішенням Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України правомірно та у відповідності до вимог нормативно-правових актів, які діяли на час звернення позивача із рапортом від 23 березня 2010 року, відмовлено ОСОБА_1 у поновленні зі складом сім`ї на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста з 30 липня 1990 року та залишено його на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва з 3 лютого 1995 року та у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, як учасника бойових дій з 3 лютого 1995 року.

Представник Київського квартирно-експлуатаційного управління заперечив по суті заявлених позовних вимог посилаючись на Конституцію України, Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081, Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджену наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577, Положення про порядок забезпечення житловою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 3 лютого 1995 року № 20, Положення про Київське квартирно-експлуатаційне управління, затверджене наказом Тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України № 159 від 24 вересня 2013 року, та зазначив, що ОСОБА_1 правомірно поставлено на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва з 3 лютого 1995 року, оскільки відповідно до вимог раніше встановленого законом порядку, військовослужбовці зараховувались на квартирний облік без збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

8 серпня 2014 року заступник начальника відділу оперативної підготовки управління оперативної підготовки Головного оперативного управління Генерального штабу Збройних Сил України полковник ОСОБА_1 звернувся до голови житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України полковника ОСОБА_2 із рапортом, в якому просив повторно розглянути на засіданні житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України питання щодо поновлення його на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва з 30 липня 1990 року, згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/19258/13-а від 16 липня 2014 року.

До рапорту ОСОБА_1 додав:

1. копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/19258/13-а від 16 липня 2014 року;

2. копію довідки військової частини НОМЕР_1 щодо знаходження ОСОБА_1 на житловій черзі та наявності житла у гарнізоні м. Миколаєва;

3. копію витягу з протоколу № 61 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо постановки ОСОБА_1 на житлову чергу в гарнізоні м. Миколаєва;

4. копію довідки № 33 з КЕЧ м. Миколаєва щодо знаходження на житловій черзі та наявності житла у гарнізоні м. Миколаєва;

5. копію довідки № 988 від 29 вересня 2013 року щодо підтвердження довідки № 33 з КЕЧ м. Миколаєва;

6. копію довідки № 1971 Товариства з обмеженою відповідальністю ЖЕК «Соляні» щодо прописки у м. Миколаєві;

7. копію довідки № 180 військової частини НОМЕР_2 щодо прописки у м. Миколаєві.

За результатами розгляду рапорту полковника ОСОБА_1 , житловою комісією Генерального штабу Збройних Сил України прийнято рішення від 17 жовтня 2014 року (протокол № 19), яким залишено полковника ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва з 3 лютого 1995 року та списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, як учасника бойових дій з 3 лютого 1995 року на підставі пунктів 1.4, 2.5, 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, та довідки КЕВ міста Одеси від 12 листопада 2009 року № 91а.

Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 12 Закону № 2011-ХІІ держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Організацію обліку військовослужбовців Збройних Сил України та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у ЗС України визначає Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737.

Відповідно до пункту 10.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, Житлові комісії у ЗС України створюються з метою взяття військовослужбовців на облік (зняття з обліку) осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі звільнених у запас або у відставку, що залишаються перебувати у військових частинах на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли або пропали безвісти під час проходження військової служби, а також з метою контролю за розподілом жилих приміщень та надходженням жилих приміщень і погодженням розподілу відповідно до вимог чинного законодавства України.

Пунктом 10.9 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями встановлено, що робота житлової комісії проводиться на засадах гласності, демократичності та прозорості.

На засіданні житлової комісії можуть бути присутні військовослужбовці, особи, звільнені з військової служби, та члени їх сімей, особи, питання стосовно яких розглядаються на засіданні житлової комісії, та інші особи.

Рішення приймається житловою комісією відкритим голосуванням. Голосування проводиться за наявності на засіданні житлової комісії не менше двох третин членів затвердженого складу житлової комісії. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше двох третин присутніх членів житлової комісії.

Рішення житлової комісії оформлюється у вигляді протоколу, який підписується головою і членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується командиром військової частини не пізніше ніж через 10 днів з дня проведення засідання житлової комісії. Підпис командира військової частини засвідчується гербовою печаткою військової частини.

Відповідно до Положення про Київське квартирно-експлуатаційне управління, затвердженого наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 24 вересня 2013 року № 139, Київське квартирно-експлуатаційне управління є державною установою, яка створена Міністерством оборони України з метою здійснення квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, дислокованих у межах її відповідальності.

Київське квартирно-експлуатаційне управління відповідно до покладених на нього завдань організовує контроль за правильністю ведення в гарнізонах у межах відповідальності Київського квартирно-експлуатаційного управління обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, а також дотримання законності під час розподілу жилих приміщень, крім того веде контрольні списки працівників Збройних Сил України.

Як встановлено під час розгляду справи, житловою комісією Генерального штабу Збройних Сил України прийнято рішення від 17 жовтня 2014 року (протокол № 19) щодо залишення полковника ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва з 3 лютого 1995 року та списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, як учасника бойових дій з 3 лютого 1995 року за результатами розгляду рапорту полковника ОСОБА_1 та на виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року у справі № 826/19258/13-а за позовом ОСОБА_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Голови житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії зобов`язано Голову Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_2 включити повторно до розгляду на засіданні житлової комісії питання про поновлення позивача зі складом сім`ї на квартирний облік, що потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва з 30 липня 1990 року.

Вказаним рішенням встановлено право ОСОБА_1 на поновлення його на обліку осіб від Генерального штабу Збройних Сил України, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні з 30 липня 1990 року.

Таким чином, зазначене рішення суду є обов`язковим для засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України при розгляді матеріалів щодо поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у гарнізоні міста Києва.

Крім того, рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року у справі № 826/19258/13-а встановлено, що на підставі наказу Міноборони № 220 від 23 грудня 1992 року «Про Порядок забезпечення житловою площею в Збройних Силах України» позивача постановлено на облік з 3 лютого 1995 року та зазначено про те, що позивач звертався 15 січня 2013 року (відповідно після набрання чинності наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями») до Голови житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України із проханням постановити його на квартирний облік з 30 липня 1990 року.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявами про поновлення на обліку у 2010 році (чинний наказ Міністра оборони України № 577 від 6 жовтня 2006 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень») та у січні 2013 року (чинний наказ Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями»), якими було передбачено, що у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Таким чином, на момент звернення позивача до відповідачів діяли Інструкції № 577 та № 737 відповідно, а тому на останнього розповсюджувались приписи зазначених інструкцій, зокрема в частині, зарахування на облік за новим місцем служби разом членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Проте, незважаючи на встановлені в рішенні суду, яке набрало законної сили, обставини, відповідач вдруге відмовив ОСОБА_1 у поновленні його на обліку осіб від Генерального штабу Збройних Сил України, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні з 30 липня 1990 року, повторно посилаючись на те, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до статті 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» забезпечуються відповідно до раніше встановленого законодавством порядку, тобто відповідно до наказу Міністра оборони України № 20 від 3 лютого 1995 року.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v., no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

З огляду на наведене та враховуючи рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року, суд приходить до висновку про протиправність рішення Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України від 17 жовтня 2014 року щодо відмови у поновленні ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні з 30 липня 1990 року.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на встановлені в суді обставини та з метою належного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку про зобов`язання Житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України та Київське квартирно-експлуатаційне управління поновити полковника ОСОБА_1 обліку осіб від Генерального штабу Збройних Сил України, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні відповідно до вимог чинного законодавства та Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень з 30 липня 1990 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно пункту 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати рішення Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України від 17 жовтня 2014 року щодо відмови у поновленні ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні з 30 липня 1990 року неправомірним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та наказам Міністра оборони України.

3. Зобов`язати Житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України та Київське квартирно-експлуатаційне управління поновити полковника ОСОБА_1 на обліку осіб від Генерального штабу Збройних Сил України, що потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні відповідно до вимог чинного законодавства та Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень з 30 липня 1990 року.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий М.А.Бояринцева

Судді Я.І. Добрянська

О.В. Кротюк

Повний текст постанови складений 23 березня 2015 року.