Справа № 804/8926/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 804/8926/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішень , -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № Ф-91 від 04.04.2014 року про сплату боргу; визнати протиправною та скасувати постанову Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 05.06.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП №43584525.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до ч.15 ст. 106 Закону № 1058-IV, фінансові санкції, не сплачені фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №Ф-91 від 04.04.2014 року про сплату боргу в частині 3093,16 грн.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, допущено порушення норм матеріального права.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники УПФУ в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, позивач та його представник просили відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований 07.03.2002 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, з 14.03.2002 року є платником єдиного податку.

Згідно із свідоцтвом платника єдиного податку серії НОМЕР_1 позивач з 01.01.2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування.

З 06.10.2008 року по 10.10.2008 року УПФУ в Баглійському районі м. Дніпродзержинська проведена планова перевірка фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо повноти і достовірності нарахування та своєчасності сплати внесків та інших платежів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.10.2005 року по 01.10.2008 року, за результатами якої встановлено відхилення у розмірі 10 637,63 грн., що відображено в акті від 10 жовтня 2008 року № 59.

10.10.2008 року на підставі даного акту УПФУ в Баглійському районі м. Дніпродзержинська винесено рішення № 316 про застосування фінансових санкцій, яким до позивача застосовано фінансову санкцію у розмірі 9 955,53 грн. за несплату 10 637,63 грн.

З 14.12.2010 року по 16.12.2010 року УПФУ в Баглійському районі м. Дніпродзержинська була проведена планова перевірка фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.10.2008 року по 01.12.2010 року, за результатами якої встановлено відхилення у розмірі 16 730,81 грн., що відображено в акті від 16 грудня 2010 року № 72.

Відповідно до наданих позивачем копій квитанцій, ним протягом 2011 року були здійснені платежі стосовно погашення заборгованості у розмірі 27 368,44 грн., які були зараховані в рахунок погашення недоїмки за період з 01.10.2005 року по 01.10.2008 року у розмірі 10 637,63 грн., в рахунок погашення фінансових санкцій у розмірі 9 955,53 грн. та в рахунок часткового погашення недоїмки за період з 01.10.2008 року по 01.12.2010 року у розмірі 6 775,28 грн.

У зв'язку з несплатою в повному обсязі недоїмки за період з 01.10.2008 року по 01.12.2010 року відповідачем у відношення позивача була винесена вимога №Ф-91 від 04.04.2014 року про сплату недоїмки зі страхових внесків на суму 9 955,53 грн.

06.08.2011 року у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» набули чинності зміни до частина 15 статті 106 Закону № 1058-ІV, згідно яких вказана норма доповнена двома абзацами наступного змісту:

Фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються (абзац 2 частини 15 статті 106).

Нараховані органами Пенсійного фонду України суми фінансових санкцій, зазначених в абзаці другому цієї частини, та не сплачені фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню (абзац 3 частини 15 статті 106).

Пунктом 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058-IV, яка діяла до 1 січня 2011 року, було передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами ПФУ, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. Із набранням чинності Законом № 2464-VI наведена вище норма матеріального права була скасована (підпункт «й» пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону).

Водночас відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що погашення фінансових санкцій, нарахованих рішенням № 316, відбувалося наступними датами в таких розмірах:

- 06.06.2011 року - 1 862,37 грн.

- 12.07.2011 року - 2 500,00 грн.

- 01.08.2011 року - 2 500,00 грн.

- 07.09.2011 року - 2 500,00 грн.

- 03.10.2011 року - 593,16 грн.

Таким чином, враховуючи те, що позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, станом на 06.08.2011 року залишалась не сплаченою та підлягала списанню сума фінансових санкцій у розмірі 3 093,16 грн. про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що направляючи вказану суму в рахунок погашення фінансових санкцій, а не в рахунок погашення недоїмки згідно акту № 72, відповідач діяв не в межах повноважень, визначених законом, а тому станом на момент винесення оскаржуваної вимоги № Ф-91 від 04.04.2014 року позивач фактично мав заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі 6 862,37 грн.

В зв'язку з зазначеним суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про протиправність вимоги управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № Ф-91 від 04.04.2014 року в частині 3 093,16 грн. та як наслідок її скасування

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті рішення судом першої інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 03 квітня 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова