Справа № 826/10050/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Національного агентства України з питань державної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Національного агентства України з питань державної служби до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Національне агентство України з питань державної служби (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної виконавчої служби України (далі - відповідач) про визнання протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо порушення порядку надсилання документів виконавчого провадження; визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафів від 28 квітня та 13 травня 2014 року у виконавчому провадженні № 42620828; визнання протиправним та скасування подання від 15 травня 2014 року № 499/7 про притягнення винних службових осіб Національного агентства України з питань державної служби до кримінальної відповідальності за умисне невиконання виконавчого листа Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2014 року № К-800/17692/13; визнання протиправним та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 15 травня 2014 року; визнання протиправними та скасування постанови про відкриття провадження щодо стягнення виконавчого збору та штрафів від 23 травня 2014 року (ВП № 43410181, № 43410112, № 43410038); визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 16 червня 2014 року; визнання протиправними та скасування заяви про виконання постанови щодо стягнення виконавчого збору та штрафів від 16 червня 2014 року (далі всі разом - оскаржувані рішення).

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 31 січня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2015 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2014 року (справа № К/800/17692/13; далі - Постанова) визнано протиправним і скасовано наказ Національного агентства України з питань Державної служби України від 04 вересня 2012 року № 344-к/о «Про звільнення ОСОБА_2.». Постановлено поновити ОСОБА_2 з 04 вересня 2012 року на посаді заступника начальника управління - начальника відділу контролю за дотриманням законодавства про державну службу Контрольного управління Національного агентства України з питань Державної служби України.

17.03.2014 року Вищим адміністративним судом України видано виконавчий лист на виконання вказаного вище рішення на підставі якого 21.03.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42620828 про поновлення ОСОБА_2 з 04 вересня 2012 року на посаді заступника начальника управління - начальника відділу контролю за дотриманням законодавства про державну службу Контрольного управління Національного агентства України з питань Державної служби України.

Вказана вище постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником (позивачем) 28 березня 2014 року.

На цю постанову боржником було сформовано і направлено 31 березня 2014 року листа до виконавчої служби щодо наявності причин, які ускладнюють виконання судового рішення та повідомляє про обставини звернення до суду щодо встановлення порядку і способу виконання судового рішення.

Іншим листом від 10 квітня 2014 року боржник повідомив виконавчу службу про ускладнення вирішення його звернення про встановлення способу і порядку виконання судового рішення з тих підстав, що справа не повернулася до суду першої інстанції.

14 квітня 2014 року до позивача надійшла вимога державного виконавця про негайне виконання судового рішення.

15 квітня 2014 року боржник листом № 1854/10-14 повідомив виконавчу службу про наявність обставин які ускладнюють виконання судового рішення, оскільки посади на яку потрібно поновити стягувача у штатному розписі боржника немає, на підтвердження чого надано відповідні документи про це.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Стаття 76 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999; далі - Закон) деталізує питання виконання рішення про поновлення на роботі.

Вказаною нормою встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Як вбачається з акту державного виконавця від 15.05.2014 року ВП № 42620828, станом на 15.05.2014 року рішення ВАСУ не виконано. Підтверджуючих документів виконання такого рішення не надано.

Згідно положень п. 6 ст. 40 Кодексу законів про працю України (від 10.12.1971) встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Враховуючи вищенаведене у сукупності суд вважає, що жодних поважних причин, які перешкоджають боржнику виконати рішення суду немає. Зміна найменування посади не є такою перешкодою, оскільки як було встановлено судом, займана стягувачем посада не скорочувалася, а лише змінилась її назва, фактичне скорочення чисельності або штату працівників не відбулося.

Згідно зі статтею 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Вказане свідчить про безпідставність позовних вимог, оскільки судове рішення не було виконано боржником без поважних причин.

Враховуючи те, що всі інші рішення (після вимоги і відповідного штрафу) є похідними від обставин виконання постанови, а інших підстав позивачем щодо протиправності оскаржуваних рішень не зазначено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про порушення порядку надсилання документів виконавчого провадження суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем не зазначено жодної норми Закону, якою встановлено порядок відправлення кореспонденції та яку було порушено державним виконавцем. Не дивлячись на це, судом під час розгляду справи на предмет наявності порушень ст. 31 Закону, яка регулює питання надсилання документів виконавчого провадження, не встановлено. Вказане зумовлює безпідставність і необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправними та скасування заяви про виконання постанови щодо стягнення виконавчого збору та штрафів від 16 червня 2014 року то суд першої інстанції правильно зазначив, що така заява не є тим рішенням, яке може бути оскаржене, оскільки такими є лише відповідні постанови держаних виконавців. Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні такої вимоги.

У зв'язку з вищевикладеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову, оскільки суд першої інстанції повно перевірив матеріали справи та дослідив докази.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Національного агентства України з питань державної служби - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 01 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.