Справа № 417/58/14-а
Суддя: Тарасов Д. С.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.03.2015
ЄУ № 417/58/14-а
Провадження №2-а/420/4/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі головуючого судді Д.С. Тарасова

при секретарі О.Ю.Теплінській

за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату щомісячного підвищення до пенсії, як інваліду війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФУ в Марківському районі про визнання неправомірною відмову відповідача провести перерахунок пенсії по інвалідності. Просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії на підставі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни 3 групи у період з 01.01.2004 р. по 30.05.2004 р., а з 31.05.2005 р. по 01.01.2006 р. як інваліду війни 2 групи в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач в судовому засіданні наполягав на вимогах, викладених в позовній заяві, та просив їх задовольнити. В обгрунтування вимог зазначив, що з позовом до суду звернуся лише 25 вересня 2009 року, оскільки до цього часу не знав, що йому нараховують підвищення до пенсій. Як інваліду війни в в розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та надав заперечення, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в звязку з пропуcком строку звернення до суду.

Суд розглядає дану адміністративну справу відповідно до вимог ч.2 ст.5 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами письмові докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач має статус інваліда війни, що підтверджується посвідченням серії Б № 40 1179 від 04.10.1999 року (а.с.4), та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

З 1999 року позивач визнаний інвалідом війни 3 групи, з 31.05.2005 року 2 групи, що підтверджується довідками МСЕК , та знаходиться на обліку у відповідача.

Згідно ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка діяла в редакції до 01.01.2006 року, з 01.01.2004 року по 01.01.2006 року позивач отримував надбавку до пенсії як інвалід війни 3, а згодом 2 групи, але не в розмірі 200 % та відповідно 350 % мінімальної пенсії за віком , а виходячи з розміру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 « Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів , фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, тобто входячи з розміру мінімальної пенсії за віком 19.91 грн. (19,91 грн. *200%= 39,82 грн., та 19.91грн. *350%=69,69 грн.), що не оспорюється відповідачем.

Із заявою про перерахунок надбавки до пенсії як інваліду війни згідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" яка діяла в редакції до 01.01.2006 року позивач до відповідача не звертався.

Разом з тим, суд вважає, що позовна заява повинна бути залишена без розгляду з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами ч.2 ст. 99 КАС України ( в редакції, чинній на час звернення до суду із вказаним позовом) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом 25 вересня 2009 року та не просив поновити пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав. Натомість в позовній заяві позивач зазначив, що порушене право не повязане з фактом звернення, а повязане з виплатою допомоги у розмірах, які відповідають закону, тому факт звернення, як юридичний факт не впливає на відновлення порушеного права.

Але з зазначеним суд не погоджується, оскільки предметом позову ОСОБА_1 є порушення УПФУ в Марківському районі Луганської області його прав, передбачених ч.4 ст.13 ст. Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яке мало місце в період часу з 01.01.2004 р. по 01.01.2006 рік.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду із вказаним позовом) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Під час розгляду даного адміністративного позову відповідач надав до суду заперечення проти позову, в якому наполягав на застосуванні строку позовної давності , та просив відмовити в задоволені позову з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи) адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Вказана норма кореспондується з положеннями п.9 ч.1 ст.155 КАС України, згідно з якою суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За висновком суду, юридична необізнаність позивача ОСОБА_1 не є обставиною, яка об'єктивно унеможливлювала своєчасне звернення позивача до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, про порушення своїх прав та інтересів позивач повинен був дізнатися після отримання надбавки до пенсії у розмірі меншому ніж визначено законом.

З огляду на те, що суд не знайшов підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, позовна заява позивача ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.1 ст.100, п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

Керуючись ч.ч.1, 3 ст.99, ст.100, ст.160, ст.165, ст.185, ст.186 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату щомісячного підвищення до пенсії, як інваліду війнизалишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Донецькому апеляційному адміністративному суду через Новопсковський районний суд, протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятиднів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: