Справа № 806/1863/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2015 р. м. Київ К/800/56477/14

К/800/56608/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючого судді:Вербицької О.В.
Суддів: Маринчак Н.Є.
Муравйова О.В.,
за участю:
секретаря - Іванова Д.О.

представника позивача - Шароми С.В.

представника відповідача - Синицької Н.П.

представника третьої особи - Синицької Н.П.

представника прокуратури - Чубенка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Головного управління Міндоходів у Житомирській області та Заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Міндоходів у Житомирській області

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р.

та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 р.

у справі № 806/1863/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СенаторАвто»

до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області

третя особа на стороні відповідача - Головне управління Міндоходів у Житомирській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СенаторАвто» (далі - позивач, ТОВ «СенаторАвто») звернулось до суду з позовом до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - відповідач, Бердичівська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, стягнення коштів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Бердичівської ОДПІ від 18.11.2013 р. № . Зобов'язано Бердичівську ОДПІ у місячний строк із дня набрання постановою законної сили подати до Житомирського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання постанови.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 р. постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. в частині зобов'язання Бердичівської ОДПІ у місячний строк з дня набрання постановою законної сили подати до Житомирського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання постанови. В іншій частині постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі Головне управління Міндоходів у Житомирській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 р. і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заступник прокурора Житомирської області у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 р. і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У письмовому запереченні на касаційну скаргу ТОВ «СенаторАвто», посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 р. - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача та прокуратури, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

Бердичівською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «СенаторАвто» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.12.2012 р. по 31.07.2013 р., за результатами якої складено акт № 365/22-00/38284012 від 14 серпня 2013 р.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем пункту 193.1 статті 193, пунктів 198.2, 198.4, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.12 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за період з 01.12.2012 р. по 30.06.2013 р. у сумі 1572717,00 грн.

Отримавши ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/6038/13-к, Бердичівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18 листопада 2013 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1965896,00 грн., у тому числі: 1572717,00 грн. - за основним платежем та 393179,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, та суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходили з того, що первинними документами підтверджено реалізацію імпортованих товарів, а тому сума ПДВ сплачена у зв'язку з придбанням таких товарів обґрунтовано включено до складу податкового кредиту.

Колегія суддів не може повністю погодитися з рішеннями судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відтак, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «СенаторАвто» здійснювало господарські операції з ввезення на митну територію України товарів з Туреччини, а саме: скло автомобільне для різних модифікацій транспортних засобів, клей, тканини, деталі для декору автотранспортних засобів. Факт придбання та отримання даного товару підтверджено вантажно-митними деклараціями, представленими суду.

Як вбачається з акта перевірки, у позивача відсутні первинні документи, які підтверджують реалізацію імпортованих товарів, або інше використання їх пов'язане з провадженням господарської діяльності, а тому сума ПДВ сплачена (нарахована) у зв'язку з придбанням таких товарів не включається до складу податкового кредиту.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 жовтня 2013 р. ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/6038/13-к, яка набрала законної сили 05.11.2013 р., клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності задоволено. Звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.212 ч.1 КК України, на підставі ст.212 ч.4 КК України, тобто у зв'язку зі сплатою податків, зборів, а також відшкодуванням шкоди, завданої державі їх несвоєчасною сплатою. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрито.

При цьому слід зазначити, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/6038/13-к від 29 жовтня 2013 р. встановлено, що за період з січня по березень 2013 року генеральний директор ТОВ «СенаторАвто» ОСОБА_8, в порушення п.193.1 ст.193, п.198.2, п.198.4, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.12 ст.201 Податкового кодексу України, умисно ухилилася від сплати податку на додану вартість на загальну суму 1 572 717 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що для правильного вирішення справи судам попередніх інстанцій необхідно дослідити висновки, викладені в акті Бердичівської ОДПІ № 365/22-00/38284012 від 14 серпня 2013 р., висновки, викладені в ухвалі Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2013 р. у справі № 274/6038/13-к, та встановити, чи співпадають дані висновки в частині правомірності ведення позивачем податкового обліку по податку на додану вартість саме за спірними правовідносинами.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим судові рішення підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214-215, 220, 221, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити частково.

2.Касаційну скаргу Заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити частково.

3.Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 р. та постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 р. скасувати.

4.Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Н.Є. Маринчак

О.В. Муравйов