Справа № 2а-9214/09/2270/02
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2015 р. м. Київ К/9991/36969/12

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області Державної податкової служби (далі - Інспекція)

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.12.2009

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012

у справі № 2а-9214/09/2270/02

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" (далі - Товариство)

до Інспекції,

за участю прокуратури Хмельницької області,

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.12.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.10.2009 № /0 в частині визначення позивачеві суми завищення бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 630 785 грн.; Інспекцію зобов'язано поновити у картці особового рахунку Товариства зазначену суму бюджетного відшкодування.

У прийнятті цих судових актів попередні судові інстанції виходили з того, що реальність виконання операції з придбання позивачем екскаватора у рамках господарських правовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Авістапромторг» (далі - ТОВ «Авістапромторг») підтверджується документально.

Посилаючись на невідповідність висновків судів, покладених в основу прийняття оскаржуваних рішень зі спору, положенням чинного законодавства та дійсним обставинам справи, Інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та повністю відмовити у позові. Зокрема, скаржник зазначає, що порядок виконання та оформлення спірної операції свідчить про її відображення не у відповідності з дійсним економічним змістом та отримання Товариством завдяки цьому необґрунтованої податкової вигоди.

Перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне частково задовольнити розглядувані касаційні вимоги Інспекції з урахуванням такого.

Як вбачається з установлених судами обставин справи, відповідачем було проведено виїзну позапланову перевірку Товариства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за липень 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у червні 2009 року, оформлену актом від 01.10.2009 № 872/2320/032987356.

Під час цієї перевірки податкова інспекція не визнала право позивача на формування податкового кредиту за операцією з придбання товару - екскаватора ЕКГ-5 - у ТОВ «Авістапромторг» за договором купівлі-продажу від 21.04.2009 № 20/04-09 з огляду на фіктивність цієї операції.

Наведене стало підставою для прийняття Інспекцією оспорюваного податкового повідомлення-рішення в частині визначення позивачеві суми завищення бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 630 785 грн.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який регулював порядок формування податкового кредиту на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї ж статті Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень вбачається, що податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податку на додану вартість на суму понесених витрат по сплаті (нарахуванню) ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг) є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності первинних документів, що містять достовірні відомості про її обсяг та зміст.

Перевіряючи правильність висновків Інспекції, покладених в основу прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, судові інстанцій встановили, що на підтвердження реальності господарської операції з поставки ТОВ «Авістапромторг» в адресу Товариства екскаватора ЕКГ-5 позивачем подано договір купівлі-продажу від 21.04.2009 № 20/04-09, податкову накладну від 22.04.2009 № 973, акт прийому-передачі, проаналізувавши які, суди визнали їх такими, що дозволяють з достатнім ступенем достовірності зробити висновок про реальність господарських взаємовідносин між платником та названим контрагентом.

Однак при цьому не отримали належної правової оцінки доводи Інспекції про те, що:

вказаний екскаватор був придбаний ТОВ «Авістапромторг» у товариства з обмеженою відповідальністю «Орикс» 22.04.2009, тобто у день оформлення його передачі позивачеві;

актом обстеження від 23.09.2009 № 3/2320, складеним працівниками Інспекції, засвідчено перебування цього екскаватора у неробочому стані та його непридатність для використання за призначенням (як-от - відсутність важелів управління, місця сидіння водія та інших приладів, необхідних для керування цим транспортним засобом, неробочий стан електродвигунів, редукторів, відсутність необхідних комплектуючих деталей тощо); на підставі цього відповідачем зроблено висновок про те, що придбаний екскаватор є, по суті, купою металобрухту, скомпонованого зі старих вузлів та агрегатів;

відомості про технічну характеристику цього екскаватора відсутні й у Старосинявській районній інспекції держтехнагляду (орган реєстрації цього транспортного засобу), що підтверджується довідкою від 21.09.2009 № 20 (а.с. 69); при його реєстрації платником не було подано паспорт заводу-виробника, технічний огляд не проводився;

позивачем не подано доказів транспортування цього екскаватора у процесі його поставки позивачеві у рамках правовідносин з ТОВ «Авістапромторг»;

і ТОВ «Авістапромторг», і ТОВ «Орикс» не мають майна, основних фондів, трудових ресурсів, необхідних для досягнення результатів відповідної господарської діяльності та виконання розглядуваних поставок.

Слід зазначити, що податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, якщо для цілей оподаткування обліковані операції не у відповідності з їх економічним змістом або операції, не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру). Якщо за наслідками оцінки поданих податковим органом та платником доказів за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійде висновку про невідповідність сформованих даних податкового обліку реальним фактам підприємницької діяльності, то суд повинен визначити обсяг прав та обов'язків платника у сфері оподаткування, виходячи з дійсного економічного змісту господарської операції.

Тому з огляду на виявлені під час вирішення цього спору факти судам необхідно було більш ретельно перевірити як дані про існування активу, так і про його рух на шляху до платника податків - набувача (позивача у справі). Зокрема, судам слід було дослідити, коли саме та ким був вироблений спірний екскаватор, перевірити його реєстрацію в уповноважених органах, з'ясувати його об'єктивну ринкову вартість (з урахуванням технічного стану), перевірити фактичну участь ТОВ «Орикс» та ТОВ «Авістапромторг» як посередників у ланцюгу поставки (у тому числі шляхом перевірки набуття цими товариствами права власності на спірний транспортний засіб з дотриманням вимог чинного законодавства щодо його реєстрації) та оцінити доцільність такої участі у світлі наявності розумної ділової мети;

При цьому судам слід мати на увазі, що у разі, якщо така участь є неістотною або фіктивною (як-от у випадку номінального оформлення операцій з поставки товару за відсутності його реальної передачі), або за наявності об'єктивної можливості скоротити ланцюг постачання активів (шляхом зменшення кількості посередників та виключення з цього ланцюгу названих постачальників) операції з використанням такої зайвої ланки слід кваліфікувати як такі, що позбавлені ділової мети та не можуть викликати правових наслідків у податковому обліку їх учасників.

Також судам слід було з'ясувати, яким чином транспортувався товар під час його доставки Товариству (чиїми силами та засобами).

Ухилення судами від перевірки та надання правової оцінки доводам Інспекції, якими вона мотивує порушення Товариством правил оподаткування, свідчить про недотримання судами вимог процесуального закону щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи, у тому числі з виявленням та витребуванням доказів з власної ініціативи, та вимагає скасування прийнятих у справі судових актів з направленням останньої на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення вказаних недоліків та постановлення судового рішення відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області Державної податкової служби задовольнити частково.

2. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.12.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 у справі № 2а-9214/09/2270/02 скасувати.

3. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько