Справа № 819/1034/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Львів Справа № 876/7299/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року по справі № 819/1034/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області (далі - Інспекція ДАБК у Тернопільській області), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 28 березня 2013 року № 24/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовував посиланням на те, що на об'єкті будівництва по вул. Польова в м. Копичинці Гусятинського району Тернопільської області ним проведені усі будівельні роботи, в приміщеннях наявне обладнання та інвентар для забезпечення належного функціонування приміщень за цільовим призначенням, однак, вказаний об'єкт ним не експлуатувався та жодні послуги з обслуговування населення не надавались, що свідчить про протиправність накладення на нього штрафу за експлуатацію зазначеного об'єкта без наявності відповідних документів, які підтверджують прийняття його в експлуатацію.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Інспекція ДАБК у Тернопільській області подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалась на те, що інспекція ДАБК у Тернопільській області при прийнятті постанови від 28 березня 2013 року № 24/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що під час проведення перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності останнім не заперечувався та не спростовувався факт експлуатації ним нежитлових приміщень, реконструйованих під станцію технічного обслуговування, не прийнятих в експлуатацію у встановленому законом порядку; що позивачем припинено експлуатацію вказаних приміщень лише після винесення припису про усунення порушень, 26 березня 2013 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просили відмовити в її задоволенні.

Представник відповідач в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що інспекцією ДАБК у Тернопільській області проведено перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні реконструкції нежитлових приміщень під станцію технічного обслуговування легкових автомобілів по вул. Польова в м. Копичинці Гусятинського району Тернопільської області, за результатами якої складено акт перевірки від 25 березня 2013 року.

Вказаний акт містить висновок про те, що нежитлове приміщення за адресою: вул. Польова, м. Копичинці, Гусятинський район, Тернопільська область, експлуатується позивачем як магазин автотоварів, складське приміщення, мийка, пост обслуговування автомобілів, шиномонтаж, без наявності зареєстрованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що є порушенням частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згаданої вище постанови Кабінету Міністрів України.

У зв'язку з виявленням вказаного вище порушення, відповідачем складено припис від 25 березня 2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно з яким вимагалось з 26 березня 2013 року зупинити експлуатацію станції технічного обслуговування по вул. Польова в м. Копичинці Гусятинського району до реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

Також відповідачем було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25 березня 2013 року та за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності начальником інспекції ДАБК у Тернопільській області винесено постанову від 28 березня 2013 року № 24/13 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в сумі 103230.00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не експлуатувався об'єкт, реконструйований під станцію технічного обслуговування, а відтак, оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена відповідачем протиправно та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок, накладати штрафи відповідно до закону та видавати обов'язкові для виконання приписи, а також проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Таким чином, відповідач вправі здійснювати перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, розглядати справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок, накладати штрафи відповідно до закону та видавати обов'язкові для виконання приписи.

Відповідно до частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Аналогічна норма міститься в пункті 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

Як видно з матеріалів справи, висновок відповідача про експлуатацію позивачем нежитлового приміщення за адресою: вул. Польова, м. Копичинці, Гусятинський район, Тернопільська область, ґрунтується на тому, що на фасаді вказаного об'єкта розміщена реклама про функціонування та здійснення господарської діяльності, графік роботи магазину, а також на тому, що позивачем видано чек закупівлі товарів на об'єкті.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані обставини не свідчать про експлуатацію позивачем зазначеного вище об'єкта будівництва в господарській діяльності, оскільки під господарською діяльністю в Господарському кодексі України розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

При розгляді справи судом першої інстанції було встановлено, що на момент проведення відповідачем перевірки згаданий вище об'єкт будівництва не функціонував як господарська одиниця, був зачинений.

Крім цього, безпідставним є посилання відповідача на касовий чек в підтвердження факту експлуатації об'єкта, так як такий в матеріалах справи відсутній, що не дає можливості встановити назву та адресу господарської одиниці та чи відповідає вона вказаному об'єкту.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності оскаржуваною постановою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року по справі № 819/1034/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 30 березня 2015 року.