Справа № 822/31/15
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/31/15

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

25 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Білої Л.М. Полотнянка Ю.П. ,

за участю секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

за участю представників сторін:

представника позивача - Шумило А.О.,

представника відповідача - Карпович В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна", зареєстроване 11 жовтня 2011 року, перебуває на обліку як платник податків в Кам'янець-Подільській ОДПІ.

Основними видами діяльності ТОВ "Модуль-Україна" є виробництво сталі та феросплавів; холодне штампування та гнуття; оброблення металів та нанесення покриття на метали; неспеціалізована оптова торгівля.

Кам'янець-Подільською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Модуль-Україна". За результатами якої встановлено порушення нарахування позивачем бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за березень 2014 року.

За результатами перевірки складено Акт № 775/22-09-15-01/37863825 від 27 червня 2014 року, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 28 листопада 2014 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 268660 грн. та за штрафними санкціями в сумі 67165 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та контрагентами ЗЕА "Новосвіт", ПП "Торговий дім Петровський", ПП "Молоток", ТОВ "ВОГ Рітейл" здійснювались господарські операції.

Між ТОВ "Модуль-Україна" та ЗЕА "Новосвіт" укладено договір купівлі-продажу електроенергії № 12/150 від 10 квітня 2012 року. Згідно п.1.1. вказаного договору продавець передає електричну енергію покупцеві, а покупець купує електроенергію та оплачує продавцеві її вартість згідно з умовами з цього договору та додатків до договору. Згідно із актом прийому-передачі електричної енергії № 71 від 28 лютого 2014 року продавцем було передано електричну енергію в обсязі 1322695 КВТ на загальну суму 1607525,83 грн. Контрагентом було надано податкову накладну № 81 від 28 квітня 2014 року.

Відповідно до п. 1.1. договору поставки нафтопродуктів № ШК-24 від 27 грудня 2014 року, укладеного між позивачем та ТОВ "ВОГ Рітейл", постачальник взяв на себе зобов'язання поставити покупцю нафтопродукти в асортименті, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість на умовах договору. Згідно із п. 4.2. договору розрахунки за товар здійснювалися на умовах 100% попередньої оплати. По факту надходження коштів ТОВ "ВОГ Рітейл" виписало податкові накладні №43523 від 25 березня 2014 року, № 50111 від 28 березня 2014 року, № 51489 від 31 березня 2014 року.

Між ТОВ "Модуль-Україна" та ПП "Торговий дім Петровський" укладено договір купівлі-продажу товарів № 14/08/2012 від 14 серпня 2012 року. Згідно із п.1.1. договору продавець зобов'язується в порядку та строки, встановлені даним договором передавати у власність, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах даного договору товар. Згідно із п.5.3. договору оплата за товар здійснюється на умовах 100 % попередньої оплати, що є в наявності на складі постачальника. По факту надходження коштів ПП "Торговий дім Петровський" виписало податкові накладні № 29 від 18 лютого 2014 року, № 38 від 24 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 1.1. договору купівлі-продажу №320002 від 20 березня 2014 року, укладеного між позивачем та ПП "Молоток", продавець зобов'язується за заявкою покупця поставляти покупцеві інструменти для металообробки, а покупець зобов'язується прийняти продукцію та оплатити її вартість. По факту надходження коштів ПП "Молоток" виписало податкові накладні № 161 від 18 лютого 2014 року, № 164 від 18 лютого 2014 року.

Реальність здійснення господарських операцій відповідно до вищезазначених договорів підтверджується первинними документами, що передбачені ПК України та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", необхідні для формування податкового кредиту.

В лютому 2014 року позивач включив до податкового кредиту податок на додану вартість в загальній сумі 268660 грн. на підставі податкових накладних, оформлених ЗЕА "Новосвіт", ПП "Торговий дім Петровський", ПП "Молоток", ТОВ "ВОГ Рітейл", зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та відображених у реєстрі отриманих податкових накладних.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

При цьому, передбачене п.198.2 ст.198 ПК України право покупця товару (робіт) на віднесення до податкового кредиту сум податку по факту списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату цих товарів (робіт) не залежить від того, чи зазначені товари (послуги) отримані у тому звітному періоді, у якому відбулась попередня оплата.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З урахуванням викладених положень ПК України право на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту звітного періоду, у випадку попередньої оплати товару та послуг виникає у їх покупця за умови отримання від їх постачальника належним чином оформленої податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка підтверджує факт попередньої оплати та зарахування коштів на банківський рахунок постачальника. Податкова накладна відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.1 ст.200 ПК України, яким встановлені вимоги до податкової накладної, передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Судом І інстанції встановлено, що податкові накладні, виписані ЗЕА "Новосвіт", ПП "Торговий дім Петровський", ПП "Молоток", ТОВ "ВОГ Рітейл" по факту попередньої оплати позивачем товару та послуг, оформлені з дотриманням п.201.1 ст.200 ПК України і містять всі необхідні реквізити, в тому числі підпис уповноваженої платником особи, та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначені накладні відображені позивачем та його контрагентами в реєстрі отриманих податкових накладних покупця та, відповідно, у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця. Перевіркою не встановлено жодних розбіжностей у даних податкового обліку позивача і його контрагентів.

Судова колегія погоджується з висновком суду І інстанції, що наявність у позивача податкових накладних, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, постачальниками товару і послуг (ЗЕА "Новосвіт", ПП "Торговий дім Петровський", ПП "Молоток", ТОВ "ВОГ Рітейл"), які засвідчують факт надходження на їх банківський рахунок коштів, як попередньої плати товару та послуг, є достатньою підставою для віднесення сплаченого в їх ціні податку на додану вартість до податкового кредиту.

Та обставина, що електронний цифровий підпис у податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, не відповідає підпису особи, яка склала податкові накладні у паперовому вигляді, не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на включення до податкового кредиту вказаної в них суми ПДВ у зв'язку з наведеним нижче.

Згідно з п.109.2 ст.109 ПК України передбачена цим Кодексом та іншими законами України відповідальність, настає у випадку вчинення платниками податків, їх посадовими особами порушень законів з питань оподаткування, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст.218 Господарського кодексу України підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення.

Кам'янець-Подільська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області не надала жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Згідно п.13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, з метою отримання інформації, що міститься у Реєстрі, покупець складає запит за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення в електронному вигляді у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та надсилає його засобами телекомунікаційного зв'язку Державній податковій службі. На запит покупця стосовно надання інформації, що міститься у Реєстрі, видається: про податкову накладну та/або розрахунок коригування - витяг з Реєстру.

Пунктом 17 зазначеного Порядку визначено, що державна податкова служба здійснює пошук зазначеної у запиті податкової накладної та/або розрахунку коригування та складає витяг з Реєстру, у якому наводяться відомості щодо податкової накладної та розрахунку коригування. Зазначений витяг надсилається покупцеві не пізніше операційного дня, що настає за днем надходження запиту.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України після отримання від постачальників товару (послуг) податкових накладних, позивач щоразу надсилав запити щодо отримання відомостей з Єдиного реєстру податкових накладних, в якому зазначав номер і дату податкової накладної та індивідуальний податковий номер продавця. На запити позивача відповідач надавав витяги з Єдиного реєстру податкових накладних, в яких крім номеру, дати податкової накладної та індивідуального податкового номера продавця та інших даних, зазначені суми ПДВ та прізвище уповноваженої особи, яка підписала податкові накладні.

Отже, у позивача не було підстав для сумнівів щодо невідповідності оформлених контрагентами податкових накладних вимогам ст.201 ПК України.

Суд враховує, що за змістом п.201.10 ст.201 ПК України виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг, проте, не може слугувати підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит на підставі належним чином оформленої продавцем товару податкової накладної, яка підтверджує факт придбання або попередньої оплати такого товару.

Відповідно до п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, передбачене право посадової особи платника податку на делегування іншій посадовій особі електронного цифрового підпису. Іншими словами, продавець, який володіє електронним цифровим підписом, може делегувати свої повноваження і іншій посадовій особі. При цьому особа, яка делегує підпис, подає податковому органу за місцем реєстрації посилені сертифікати електронного цифрового підпису зазначеної особи.

Відтак, податковим законодавством не передбачена заборона продавцю формувати податкову звітність за допомогою електронного підпису, та звичайного підпису за наявності таких повноважень у посадової особи.

Згідно з п.201.10 ст. 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Факт того, що виписані контрагентами податкові накладні, відповідають вимогам ст.201 ПК України підтверджується витягами про їх реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідачем не наведено та не подано будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість формування податкового кредиту.

Крім того, чинним законодавством України на учасників цивільно-правових відносин, які є платниками податків, не покладено обов'язку та не визначено право перевірки відповідності законодавству статусу контрагентів, в т.ч. дотримання ними вимог податкового законодавства. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Статтею 198 ПК України не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах, послугах отриманих від продавця, в разі порушення ним умов податкового законодавства, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг).

Судова колегія погоджується з висновком суду І інстанції, що позивач, як платник податку на додану вартість (покупець товару) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальником товару вимог податкового законодавства, а тому не повинен в подальшому зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність контрагента.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 березня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Біла Л.М.

Полотнянко Ю.П.