Справа № 826/19204/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 березня 2015 року 11:29 № 826/19204/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представників позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Білоуса Ю.О.,

представника відповідача - Мурзака Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачами в порушення прав позивача та законодавства України, не включено її в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду, а саме за договором банківського рахунку №8557 від 06.06.2014 р. на момент виникнення спірних правовідносин, тим самим не виплативши ОСОБА_4 гарантованого відшкодування за договором, що є протиправною бездіяльністю з боку відповідачів.

У позовній заяві позивач просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо невнесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_4 за Договором банківського рахунку №8557 від 06.06.2014 р., укладеним між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк»;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невнесення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_4 за Договором банківського рахунку №8557 від 06.06.2014 р., укладеним між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк»;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Л. О. включити ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку №8557 від 06.06.2014 р., укладеним між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_4 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку №8557 від 06.06.2014 р., укладеним між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити ОСОБА_4 гарантовану суму відшкодування за Договором банківського рахунку №8557 від 06.06.2014 р., укладеним між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк»;

- стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого ним судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що єдиною підставою для включення позивача до Загального реєстру має бути наявність позивача в складеному Уповноваженою особою Переліку вкладників або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників. Оскільки позивача не було включено до Переліку вкладників, Фондом гарантування не могли здійснюватися відповідні процедури по виплаті відшкодування.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.

В наданих суду письмових запереченнях Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіна Любов Олександрівна зазначила, що ОСОБА_4 є особою, яка не набула прав на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак правомірно не була включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2014 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_4 укладено Договір банківського рахунку №8557, згідно умов якого банк за заявою клієнта відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта НОМЕР_1 у гривні та здійснює за ним операції згідно законодавства України.

Згідно виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» на зазначений рахунок позивача 10.06.2014 року перераховано суму в розмірі 197578,00 грн. як зворотна фінансова допомога.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.06.2014 року №365 «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.06.2014 року прийнято рішення №50 про запровадження з 18.06.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 11.09.2014 року №563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2014 року №92 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну на період з 18.09.2014 року по 18.09.2015 року.

13.10.2014 року позивач звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. із заявою про видачу грошових коштів у розмірі гарантованої суми відшкодування за договором банківського рахунку №8557 від 06.06.2014 р., однак відповідь на дане звернення позивачу надано не було.

Незгода позивача з бездіяльністю відповідачів щодо не включення її до переліку та загального реєстру вкладників зумовила звернення останньої до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (далі-Закон №4452-VI).

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами врегульований статтею 27 Закону №4452-VI.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 2 ст. 38 Закону №4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіною Л.О. створено на підставі наказу №23 від 24.06.2014 року «Про перевірку договорів з ПАТ «Старокиївський банк» комісію з перевірки договорів, укладених ПАТ «Старокиївський банк».

Результати роботи комісії оформлено протоколом від 29.08.2014 року.

Під час перевірки встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_4, надходили внаслідок так званого «дроблення» рахунку іншого клієнта, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься витяг з реєстру платіжних документів.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2014 року прийнято рішення №182/14 щодо тимчасового блокування виплат грошових коштів та відповідного звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі наказу №61 від 29.08.2014 р. зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку, який є додатком до цього Наказу; визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку.

Відповідно до витягу із Переліку нікчемних договорів та інших правочинів, який є додатком до Наказу №61 від 29.08.2014 року, договір укладений між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_4 є нікчемним.

11.09.2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась із відповідною заявою до МВС України, на підставі якої відкрито кримінальне провадження за фактом зловживання службовими повноваженнями працівниками банку.

Крім того, суд звертає увагу, що в межах даного кримінального провадження перевірці та дослідженню підлягають також операції щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_4

Як зазначає відповідач, зазначені вище дії відбувались з метою отримання коштів не від банку і не за рахунок банку, а від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і за рахунок Фонду, держави.

Водночас, відповідач зазначає, що проведення зазначених операцій надавало можливість власнику вкладу, розмір якого значно перевищує суму 200000,00 грн. отримати цю суму повністю, без будь-яких обмежень, що є наданням переваг цьому вкладнику перед іншими кредиторами та є підставою для визначення нікчемності правочинів.

Оскільки відповідно до ч.4 ст. 38 Закону №4452-VI уповноваженій особі Фонду надано повноваження протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації щодо повідомлення сторін за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності договорів, суд приходить до висновку про відсутність бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, суд зазначає, що включення певного вкладника до повного переліку вкладників, а згодом до загального реєстру, означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як компенсації за вкладом в банку.

Водночас, згідно ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Оскільки договір банківського рахунку №8557 від 06.06.2014 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Старокиївський банк», визнано на підставі наказу №61 нікчемним, підстави для відшкодування позивачу коштів, внесених на виконання умов даного договору, відсутні.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів оскарження наказу №61 про визнання нікчемними транзакцій та правочинів, в т.ч. і позивача, чи скасування його в судовому порядку.

Наведене також свідчить про відсутність підстав для включення ОСОБА_4 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну включити ОСОБА_4 до такого переліку.

Щодо заявлених позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 N 14 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 р. за N 1548/21860), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Оскільки Уповноваженою особою Фонду надавався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок, інформація щодо позивача в якому відсутня, у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_4 до Реєстру вкладників (Загального реєстру вкладників) публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи, що перелік вкладників, який складається Уповноваженою особою Фонду, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом, зважаючи, що у переданому Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк» інформація стосовно позивача відсутня, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_4 до Реєстру вкладників (Загального реєстру вкладників) публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі як суб'єкти владних повноважень покладений на них обов'язок доказування правомірності оскаржуваних дій та рішень виконали у повному обсязі.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов