Справа № 333/9678/14-а
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/9678/14-а
Провадження № 2-а/333/241/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.12.2014 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холод Р.С., при секретарі Шевченко І.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій неправомірними та вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, у якому вказує, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, віднесений до 2 категорії та має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказана допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Проте, всупереч зазначеного Закону та п.3 ст.22 Конституції України щорічна одноразова грошова допомога на оздоровлення у 2013-2014 р.р. виплачувалась йому не у повному обсязі.

Позивач просить визнати дії УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2013-2014 р.р. з урахуванням раніше сплачених сум. Крім того, позивач просить поновити йому строки звернення до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. До суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району Малиш Ю.М. також у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. До суду направила заяву про розгляд справи без її участі та заперечення до позову, згідно яких Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» сума виплати щорічної допомоги на оздоровлення, а також інших виплат, встановлюється в розмірі кратному розміру діючої на момент виплати мінімальної заробітної плати. Разом із тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено інші розмірі виплати щорічної допомоги на оздоровлення, які виражені у твердій грошовій сумі. У період 2013-2014 р.р. видатки, пов'язані із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначалися в обсягах, виходячи з реальних фінансових ресурсів державного бюджету та з огляду на те, що більшість інших видатків державного бюджету мала також соціальну спрямованість. Також, розмір допомоги на оздоровлення та категорії одержувачів допомоги щорічно встановлюються Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік, тому застосовувались норми вказаної Постанови Кабінету Міністрів України. Крім того, УПСЗН безпосередньо здійснює виплату допомоги, а не встановлює розміри і виділяє цільові кошти.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведенню своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2 категорії і має право відповідно до ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на щорічну грошову допомогу на оздоровлення, яка нараховується та виплачується за його зверненням. Позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (а.с. 4-5).

Як вбачається з матеріалів справи, щорічна разова допомога на оздоровлення за 2013 рік була виплачена позивачу 30.12.2013 року в розмірі 100 грн., а за 2014 рік аналогічна допомога ОСОБА_1 була виплачена 20.11.2014 року в розмірі також 100 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (а.с.8).

30.10.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату йому щорічної грошової допомоги на оздоровлення за період 2013-2014 р.р., встановленою Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 21.11.2014 р. № 87/01 УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському районі у задоволенні його заяви було відмовлено.

Адміністративний позов ОСОБА_1 надійшов до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя по пошті 04.12.2014 року, хоча поштовий штамп на конверті з позовом свідчить про те, що позов був відправлений 01.12.2014 року.

У своєму позові ОСОБА_1 просить суд поновити йому строки звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни до нього офіційно публікуються в періодичних виданнях після їх прийняття. Отже, положення цього правового акту є загальнодоступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи те, що позивачу щорічна разова допомога на оздоровлення за 2013 рік була виплачена у грудні 2013 року, а також те, що він звернувся до суду з цим позовом лише у грудні 2014 року, на думку суду, ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк звернення до суду визначений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, отримавши у грудні 2013 року щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 100,00 грн., позивач з цього часу і повинен був дізнатися про своє порушене право, а не з часу отримання відповіді Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району від 21.11.2014 року.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, враховуючи те, що щорічна разова допомога на оздоровлення за 2013 рік була виплачена позивачу у грудні 2013 року в розмірі 100 грн., а також те, що така допомога виплачується одним платежем протягом календарного року та Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни до нього офіційно публікуються в періодичних виданнях після їх прийняття, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Таким чином, позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району у виплаті одноразової щорічної допомоги на оздоровлення та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити перерахунок та виплату вказаної допомоги відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2013 рік необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Верховною Радою України 31.07.2014 року до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були внесені зміни Законом України № 1622-VII, зокрема: доповнено Прикінцеві положення п.67, відповідно до якого встановлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначені зміни набрали законної сили з 03.08.2014 року.

У відповідності до ч.3 ст.116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Статтею 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України №562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року встановлено гарантований мінімальний розмір розрахункової величини для видів виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зміни до вищевказаної постанови в частині збільшення сум компенсації не вносились, внаслідок чого розмір щорічної допомоги залишився незмінним.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік (рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, справа №1-11/20).

Таким чином, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції України та законів України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Як було встановлено судом одноразова грошова допомога на оздоровлення у розмірі 100 грн. за 2014 рік ОСОБА_1 була виплачена 20.11.2014 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, а тому щорічна грошова допомога на оздоровлення була, на думку суду, виплачена відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 116, 117 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік», Постановою Кабінету Міністрів України №562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року, п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 9, 11, 69, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій неправомірними та вчинення певних дій в частині визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району у виплаті одноразової щорічної допомоги на оздоровлення та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити перерахунок та виплату вказаної допомоги відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік - відмовити.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району у виплаті одноразової щорічної допомоги на оздоровлення та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити перерахунок та виплату вказаної допомоги відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2013 рік - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод