Справа № 816/654/15-а
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/654/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Лисака С.В.,

представника позивача: Кіся І.О.,

представника відповідача: Решетнік М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Техінпром" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

6 лютого 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Техінпром" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 10 грудня 2014 року № у частині 710622,50 грн (основний платіж 568530,00 грн, штрафна санкція 142132,50 грн).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне збільшення суми грошових зобов'язань за платежем податок на прибуток приватних підприємств.

Підставою прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення став Акт перевірки від 14 листопада 2014 року №6580/16-01-22-07-12/30485824, складений на підставі проведеної Державною податковою інспекцією у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ фірми "Техінпром" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року. За результатами перевірки, відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з висновками податкової інспекції, викладеними у Акті перевірки, що призначена на виконання постанови старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області Приходько С.В. від 10 лютого 2014 року відповідно до кримінально- процесуального закону, оскільки матеріали перевірки та висновки органу доходів і зборів можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідуванні і розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків розрахованого за результатами такої перевірки грошового зобов'язання до дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням у кримінальній справі.

Однак, постановою від 28 листопада 2014 року кримінальне провадження №0000076 від 26 травня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, відносно службових осіб ТОВ фірми "Техінпром" закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, на думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене ДПІ у м. Полтаві з порушенням приписів пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України.

Зауважував, що інспектором під час перевірки зроблено помилковий висновок щодо списання кредиторської заборгованості та включення до інших доходів суми переведеної кредиторської заборгованості.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях зазначав, що проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ фірма "Техінпром" не надано до перевірки документів на підтвердження списання кредиторської заборгованості за товари по наступним підприємствам: ТОВ "Спецпідряд сервіс" за березень 2013 року на суму 570770,40 грн, ПВМП "Молагросервіс-Полтава" за серпень 2013 року на суму 778476,25 грн, ТОВ "Альпек" за липень 2013 року на суму 118177,80 грн, ПП "Компанія "Укропт-торг" за жовтень 2013 року на суму 689212,62 грн, ТОВ "Авріл-2007" за січень 2013 року на суму 835626,00 грн, у результаті чого платником податків порушено підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Техінпром" зареєстровано у якості юридичної особи 22 липня 1999 року Виконавчим комітетом Полтавської міської ради, ідентифікаційний код 30485824, про що видане свідоцтво серії А00 №790580, копія якого наявна у матеріалах справи /том І, а.с. 8/.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у період з 30 жовтня 2014 року по 07 листопада 2014 року Державною податковою інспекцією у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ фірми "Техінпром" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 14 листопада 2014 року №6580/16-01-22-07-12/30485824 /том І, а.с. 20-67/, у якому, крім іншого, зафіксовано порушення пунктів 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток до сплати у бюджет на суму 1108101 грн, у тому числі по періодах6 3 квартал 2012 року - 96192,00 грн, 4 квартал 2012 року - 9908,00 грн, 2013 рік - 1002001,00 грн.

На підставі Акту перевірки ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення від 10 грудня 2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1385126,00 грн, у тому числі 1108101,00 грн за основним платежем, 227025,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) /том І, а.с. 115/.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення /том І, а.с. 126-131/.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням у частині суми 710622,50 грн та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок передбачений статтею 78 Податкового кодексу України, у відповідності до пункту 78.1 якої визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, перелік яких наведений у підпунктах 78.1.1 - 78.1.13 статті 78 цього Кодексу.

Зокрема, згідно підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку отримання постанови суду (ухвали суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86 зазначеного Кодексу, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Пунктом 58.4 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Тобто, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що матеріали перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку, а статус таких матеріалів перевірки та висновків державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність, при цьому орган державної податкової служби визначає суми грошових зобов'язань, але податкове повідомлення-рішення приймає протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується представниками сторін, що перевірка позивача проведена на підставі постанови старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області підполковника міліції Приходька С.В. від 10 червня 2014 року "Про призначення позапланової документальної перевірки" у рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000076 від 26 травня 2014 року стосовно службових осіб ТОВ фірми "Техінпром", за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України /том ІV, а.с. 71, зворотній бік - 72/.

Однак, 28 листопада 2014 року старшим слідчим з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Полтавській області майором податкової міліції Терещенком А.В. прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000076 від 26 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, у зв'язку з відсутністю на той час у діянні службових осіб ТОВ фірми "Техінпром" складу кримінального правопорушення /том І, а.с. 140-143/.

Суд зазначає, що у стадії досудового розслідування кримінальне провадження закривається за наявності обставин, зазначених у частині першій статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Всі підстави закриття кримінального провадження у стадії досудового розслідування залежно від наслідків, що настають у результаті прийняття такого рішення для підозрюваних, поділяються на 3 групи: реабілітуючі; нереабілітуючі; "нейтральні" (формальні).

Реабілітуючі підстави - це обставини, при закритті провадження за якими підозрюваний вважається непричетним до вчинення кримінального правопорушення.

Так, до реабілітуючих підстав, крім іншого, належить відсутність у діянні складу кримінального правопорушення /пункт 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України/.

Тобто, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем за відсутності відповідного рішення суду (обвинувального вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), яке набрало законної сили по кримінальній справі, у межах якої було призначено перевірку позивача у порядку кримінально-процесуального закону, тобто без урахування пункту 86.9 статті 89 Податкового кодексу України,

Враховуючи наведені приписи податкового законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали перевірки та висновки контролюючого органу, викладені у Акті перевірки, яка фактично призначена та проведена на виконання постанови слідчого відповідно до кримінально-процесуального закону, за відсутності відповідного рішення суду (обвинувального вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), яке набрало законної сили по кримінальній справі, не можуть бути підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків грошового зобов'язання, розрахованого за результатами такої перевірки.

Отже, перевірка, призначена відповідно до постанови слідчого, мала своїм наслідком направлення матеріалів разом з висновками контролюючого органу до органу, що призначив перевірку, а податкове повідомлення-рішення у такому випадку приймається протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в Ухвалах від 01 вересня 2014 року у справі №2а-4407/12/2670 (номер в ЄДРСР 40842119); від 19 листопада 2014 року у справі №826/1082/13-а (номер в ЄДРСР 41601238); від 26 травня 2014 року у справі № 2а-0870/10783/11 (номер в ЄДРСР 38927410); від 12 серпня 2014 року у справі №2а-17946/11/2670 (номер в ЄДРСР 40394557), від 26 травня 2014 року у справі № 2а-0870/10783/11 (номер в ЄДРСР 38927410).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач у порушення вимог пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України прийняв податкове повідомлення-рішення від 10 грудня 2014 року №001682310 про визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 наведеного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини другої статті 71 зазначеного Кодексу у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

В силу пункту 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, отже, сума судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог з відповідача до державного бюджету стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Техінпром" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 10 грудня 2014 року № у частині 710622,50 грн (основний платіж 568530,00 грн, штрафна санкція 142132,50 грн).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Техінпром" витрати зі сплати судового збору у сумі 487,20 грн /чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 30 березня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова