Справа № 826/17006/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Самсонова М.М., за участю сторін: представника позивача Червінсьої Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2014 р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Державного підприємства "Український науково - дослідний інститут зв'язку" про надання дозволу на погашення суми заборгованості за рахунок майна платника податків, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулася до суду з позовом до Державного підприємства "Український науково - дослідний інститут зв'язку" про надання дозволу на погашення суми заборгованості за рахунок майна платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що є сума заборгованості яка може бути погашена за рахунок майна боржника.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2014р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до норм Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" відповідач віднесений до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, тому майно відповідача, яке включене до складу цілісного майнового комплексу, не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2014р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно даних податкового органу за Державним підприємством "Український науково - дослідний інститут зв'язку" рахується борг (станом день винесення судом першої інстанції рішення): податковий борг з ПДВ у розмірі 2629737, 73 грн., із земельного податку 100499,86 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Позивачем у зв'язку з наявністю податкового боргу було винесено першу податкову вимогу від 14.05.2008 №1/1256 на суму 3365,14 грн.

Друга податкова вимога позивачем винесена від 21.07.2008 №2/1821 на суму 44748,63 грн.,

Вказані вимоги були отримані представником відповідача.

17.07.2008р. позивачем проведено опис майна відповідача у податкову заставу у зв'язку з непогашенням податкового боргу. Вказане підтверджено актом опису майна №12.

10.06.2014р. позивач звертався до банківських установ з інкасовим дорученням, які повернулися без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Абзацом 2 п. 95.3 ст. 95 ПК передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Разом з цим, пп. 87.3.5 п. 87.3 ст. 87 ПК передбачено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації.

Відповідно до Закону України від 07.07.1999р. №847-XIV "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" відповідач віднесений до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, тому майно відповідача, включене до складу цілісного майнового комплексу не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно з п.2 Наказу Фонду державного майна № 787 від 05.05.2001р. "Про Положення про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації" до складу майна, яке не може бути використане як джерело погашення податкового боргу, входять: - спеціалізовані необоротні активи (основні засоби, об'єкти капітального інвестування, інші необоротні активи) і запаси, які безпосередньо беруть участь в єдиному технологічному процесі виробництва продукції (надання послуг, виконання робіт) в обсязі, передбаченому технологічною документацією, яка визначає загальнодержавне значення підприємства; - активи, що тимчасово не використовуються у виробничому процесі, законсервовані об'єкти; - за наявності на підприємстві проекту плану розвитку підприємства (інвестиційної програми) з обґрунтуванням економічної доцільності його подальшого ефективного використання в основній діяльності підприємства; - окремо визначене майно і активи, які не задіяні у технологічному процесі, але віднесені до об'єктів загальнодержавного значення.

Відповідно до п.5.1.5. наказу Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000р. "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" до основних засобів відносяться в тому числі транспортні засоби.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на обґрунтованість позовних вимог, надав перелік майна відповідача, що перебуває у податковій заставі та може бути джерелом погашення податкового боргу, а саме транспортні засоби підприємства, які були описані у податкову заставу згідно акту опису майна №12 від 17.07.2008.

Враховуючи вищевказані норми закону, колегія суддів дійшла висновку, що вірним є висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки описані позивачем транспортні засоби відповідача відносяться до складу цілісного майнового комплексу відповідача, а відповідно до норм Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" відповідач віднесений до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, тому майно відповідача, яке як вже зазначалось, включене до складу цілісного майнового комплексу, не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 30.03.2015р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2014 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2014 р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Державного підприємства "Український науково - дослідний інститут зв'язку" про надання дозволу на погашення суми заборгованості за рахунок майна платника податків, залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.