Справа № 2а-10974/10/1570
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2015р. м. Київ К/9991/40767/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказів та поновлення на посаді,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив визнати протиправними і скасувати накази начальника Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 609 від 28 травня 2010 року «Про результати службового розслідування», № 130-ОС від 3 вересня 2010 року про виключення його зі списків частини та всіх видів забезпечення, та накази начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 290 від 23 червня 2010 року в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення, № 99-ос від 13 липня 2010 року в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби; поновити його на військовій службі на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІІ категорії (тип Б) Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його звільнення є незаконним, оскільки проведене з порушенням порядку та процедури звільнення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно укладеного 1 серпня 2008 року контракту на строк на три роки, позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордоної служби на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби «Гребеники»III категорії (тип Б).

Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 290 від 23 червня 2010 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» на інспектора прикордонної служби 2-ї категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прапорщика ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення, передбачене п. «є» ст. 62 Закону України «Про дисциплінарний Статут Збройних Сил України» у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Вказаний наказ виконано шляхом видачі наказу начальником Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 99-ос від 13 липня 2010 року, яким з позивачем припинено (розірвано) контракт та звільнено його з військової служби за п. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) та шляхом видачі наказу начальника Котовського прикордонного загону Південного регіонального правління Державної прикордонної служби України № 130-ОС від 3 вересня 2010 року, яким прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за п. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) без права носіння військової форми одягу з 2 вересня 2010 року та виключено зі списків частини та всіх видів забезпечення.

Підставою для видання наказів про звільнення позивача став висновок службового розслідування, затверджений наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 609 від 28 травня 2010 року. В ході службового розслідування встановлено, що 26 травня 2010 року близько 12 год. 30 хв. 13 год. 00 хв. автомобіль «Мерседес - 207 Д», державний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина республіки Молдова ОСОБА_2 перетнув державний кордон на в`їзд в Україну в пункті пропуску «Гребеники» без проходження прикордонного контролю та незаконно ввіз на територію України 14 бочок з прозорою речовиною з характерним запахом спирту. Вказане стало можливим через невиконання позивачем вимог ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів на транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»; ст.ст. 3.1, 3.5, ст. 4.1.10 «Технологічної схеми пропуску через державний кордон України, осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна в місцевому пункті пропуску для автомобільного сполучення «Гребеники Тирасполь», затвердженої спільним наказом Котовського прикордонного загону та Кучурганської митниці № 505/171 від 28 квітня 2007 року, зареєстрованої у Головному управління юстиції в Одеській області 17 травня за № 28/808; п. 4 ст. 2 розд. 1, пунктів 1-4 Закону України «Про прикордонний контроль»; ст. 156, 157 розд. І ч. 2 «Інструкції з організації оперативно службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 1040 від 29 грудня 2009 року. Крім того, в ході службового розслідування встановлено, що начальником Котовського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України порушено кримінальну справу стосовно ОСОБА_1 за ознаками складу злочину передбаченого ст. 426 КК України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача є неправомірним, оскільки кримінальну справу відносно нього за ознаками складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 419 та ч. 1 ст. 426 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 6, п. 1 ст. 213 КПК України у зв`язку з відсутністю події злочину, а постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 червня 2010 року не встановлено факту перетину 26 травня 2010 року державного кордону України громадянином республіки Молдова ОСОБА_2 транспортним засобом ««Мерседес - 207 Д», державний номер НОМЕР_2 саме у пункті пропуску «Гребеники» без проходження прикордонного та митного контролю.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що звільнення позивача є правомірним, оскільки службовим розслідуванням встановлено факт перетину 26 травня 2010 року державного кордону України громадянином республіки Молдова ОСОБА_2 транспортним засобом ««Мерседес - 207 Д», державний номер НОМЕР_2 у пункті пропуску «Гребеники» та переміщення ним вантажу на митну територію України поза митним контролем, порядок звільнення дотримано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

Так, згідно п. «б» ч. 2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення зі служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом проводиться на підставах, передбачених ч. 6 цієї статті.

Відповідно до п. «е» ч. 6 вказаної статті контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.

Частиною 8 цієї ж статті передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Підпунктом 1 п. 280 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України № 1115/2009 від 29 грудня 2009 року, передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у запас; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Виконання накладеного на військовослужбовця дисциплінарного стягнення здійснюється негайно, але не пізніше 3 місяців після накладення такого стягнення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Статут) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 62 Статуту на прапорщиків (мічманів) можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження старших прапорщиків (старших мічманів) у військовому званні на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання прапорщик (мічман), старший прапорщик (старший мічман) із звільненням з військової служби у запас.

Статтею 83 Статуту передбачено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно ст. 84 Статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Частиною 2 ст. 86 Статуту передбачено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при звільненні позивача з військової служби на підставі п. «е» ч. 6 ст. 26 (через службову невідповідність) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. «є» ст. 62 (через службову невідповідність) Статуту, оскільки факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку доведено, звільнення проведено з дотриманням вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк