Справа № 813/1277/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

судового засідання про залишення позовної заяви без розгляду

31 березня 2015 року № 813/1277/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Потабенко В.А.

з участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

представників:

від позивача - Бойко Н.І., згідно посвідчення,

від відповідача - Гнатковської М.І., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу позовом першого заступника прокурора м. Львова до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

17.03.2015 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява першого заступника прокурора м. Львова до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про порядок встановлення вивісок в м. Львові" із змінами та доповненнями, внесеними рішеннями №333 від 17.05.2013 року та № 536 від 05.07.2013 року.

В судовому засіданні 31.03.2015 року при вирішенні питання, чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом для звернення до адміністративного суду, представником відповідача подано клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду на підставі ст. ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Представник відповідача обґрунтовує подане клопотання тим, що ще у 2012 році Львівським окружним адміністративним судом розглядалася справа за адміністративним позовом першого заступника прокурора м. Львова до виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про затвердження порядку встановлення вивісок у м. Львові" в частині пунктів. Тобто, прокурору було відомо ще у 2012 році про порушення законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення і він вправі був звернутися до суду з вимогою про його скасування в повному обсязі, а не лише в частині. Щодо рішень виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.05.2013 року та № 333 та від 05.07.2013 року № 536, представник відповідача зазначає, що першому заступнику прокурора м. Львова було відомо про них з моменту їх прийняття, оскільки на засіданнях виконавчого комітету Львівської міської ради 17.03.2013 року та 05.07.2013 року був присутній перший заступник прокурора м. Львова Івченко Ігор Васильович, що підтверджується відповідним протоколом засідання виконавчого комітету. Відтак, прокурор вправі був звертатися з позовом про скасування вищевказаних рішень невідкладно після прийняття таких. На підставі вищенаведеного, враховуючи значне пропущення строку звернення до адміністративного суду, представник відповідача просив залишити позовну заяву за позовом першого заступника прокурора м. Львова без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечила з огляду на наступне. Представник позивача зазначає, що про численні порушення законодавчих норм при прийнятті оскаржуваного рішення виконавчого комітету Львівської міської ради прокуратура м. Львова довідалася з листа Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва від 12.11.2014 року № 8922/0/20-14, що надійшов на адресу позивача 17.11.2014 року. Тобто, саме з цього часу позивачу стало відомо про порушення відповідних нормативно - правових актів, що, в свою чергу, стало підставою для звернення до суду. З огляду на вищевказане, прокурор просила визнати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення до суду і поновити строк на оскарження рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про порядок встановлення вивісок в м. Львові" із змінами та доповненнями, внесеними рішеннями №333 від 17.05.2013 року та № 536 від 05.07.2013 року.

Заслухавши доводи прокурора, представника відповідача та дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала, що передбачено ст. 100 КАС України.

Прокурор звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про порядок встановлення вивісок в м. Львові" із змінами та доповненнями, внесеними рішеннями №333 від 17.05.2013 року та № 536 від 05.07.2013 року, - 17.03.2015 року.

В обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду прокурор покликається на те, що прокуратурі м. Львова про порушення законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення стало відомо лише з листа Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва від 12.11.2014 року № 8922/0/20-14, який надійшов на адресу прокуратури 17.11.2014 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки прокуратурі м. Львова було відомо про оскаржуване рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 ще у 2012 році, оскільки Львівським окружним адміністративним судом розглядалася справа за позовом першого заступника прокурора м. Львова до виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування вищевказаного рішення в частині пунктів. Так, в постанові Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2012 року у справі № 2а-1275/12/1370 зазначено, що при обґрунтуванні заявленого позову перший заступник прокурора м. Львова покликався серед іншого на те, що Порядок встановлення вивісок у м. Львові, затверджений оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради суперечить ст. ст. 8, 9 Закону України "Про рекламу". І з тих же самих підстав прокурор просить скасувати оскаржуване рішення в даній адміністративній справі.

Відтак, позивач знав про порушення відповідних нормативно - правових актів при прийнятті оскаржуваного рішення ще у 2012 році, з огляду на що він мав можливість звернутися з позовом про його скасування в цілому, а не лише в частині пунктів.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2013 року постанова Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2012 року у справі № 2а-1275/12/1370 була залишена без змін, а апеляційна скарга виконавчого комітету ЛМР - без задоволення.

Вказана ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2013 року була прийнята вже після внесення до оскаржуваного рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про порядок встановлення вивісок в м. Львові" змін та доповнень, внесених рішеннями №333 від 17.05.2013 року та № 536 від 05.07.2013 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на засіданнях виконавчого комітету ЛМР, які відбувалися 17.05.2013 року та 05.07.2013 року і на яких було прийнято рішення № 333 та № 536, був присутній перший заступник прокурора м. Львова - Івченко Ігор Васильович.

Відтак, про порушення законодавства при прийнятті вищевказаних рішень, прокурору було відомо з моменту їх прийняття і тоді ж виникли підстави, що давали суб'єкту владних повноважень (в даному випадку прокурору) право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Водночас, жодних дій для визнання нечинними чи скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про порядок встановлення вивісок в м. Львові" змін та доповнень, внесених рішеннями №333 від 17.05.2013 року та № 536 від 05.07.2013 року, першим заступником прокурора м. Львова не вчинялося.

Судом не беруться до уваги твердження прокурора, висловлене в судовому засіданні, про те, що підстави, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог, виникли лише з моменту отримання прокуратурою м. Львова листа Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва від 12.11.2014 року № 8922/0/20-14, який надійшов на адресу прокуратури 17.11.2014 року, оскільки прокурор не є спеціалістом в цій галузі і до 17.11.2014 був відсутній висновок спеціалізованої установи про протиправність рішення ЛМР № 692 з наступними змінами і доповненнями.

Так, ні постанова Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2012 року у справі № 2а-1275/12/1370 ні ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2013 року, прокурор оскаржував п. п. 3.6 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про порядок встановлення вивісок в м. Львові" змін та доповнень, внесених рішеннями №333 від 17.05.2013 року та № 536 від 05.07.2013 року не містять вказівки на те, що підставою для звернення до суду з позовом стали будь-які висновки спеціалізованих установ, а не порушення виконавчим комітетом ЛМР чинного законодавства про рекламу.

Суд також зазначає, що в постанові Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2012 року у справі № 2а-1275/12/1370 було вказано прокурору на невірно обраний спосіб захисту в частині приведення у відповідність оскаржуваного рішення від 22.07.2011 року № 692 до вимог чинного законодавства, що стало підставою для задоволення вимоги про скасування п. п. 3, 6 рішення та відмови у вимозі в частині приведення п. п. 1, 2, 5 у відповідність.

Однак, прокурор в подальшому до суду з позовом, в якому обрано належний спосіб захисту, не звернувся.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що про порушення чинного законодавства оскаржуваним рішенням, позивачу було відомо ще у 2012 році, а про зміни та доповнення до нього у 2013 році, отже, саме з цього часу слід обчислювати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду та відповідно мотивувати причини його пропуску.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За таких обставин, позовна заява першого заступника прокурора м. Львова до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про порядок встановлення вивісок в м. Львові" із змінами та доповненнями, внесеними рішеннями №333 від 17.05.2013 року та № 536 від 05.07.2013 року та додані до неї матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, тому суд приходить до висновку, що позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до суду, а підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними - не встановлено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Крім цього, суд керуючись ч. 2 ст. 8 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

позовну заяву першого заступника прокурора м. Львова до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692 "Про порядок встановлення вивісок в м. Львові" із змінами та доповненнями, внесеними рішеннями №333 від 17.05.2013 року та № 536 від 05.07.2013 року, залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлений 02.04.2015 року.

Суддя Потабенко В.А.