Справа № 4202/12/2070
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 лютого 2015 р. № 4202/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мєхтієва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання скасувати рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова від 07.05.2009 року №/0, від 10.06.2009 року №/1, від 11.08.2009 року №/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомленні-рішення, винесені податковим органом в порушення вимог чинного на той момент законодавства, а висновки акту перевірки не мають достатнього правового обґрунтування. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в акті перевірки. Викладені в акті судження інспекції є помилковими, адже не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. За таких підстав, податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач - Основ'янська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов відповідач зазначив, що викладені в акті перевірки висновки щодо вчинення платником податків податкових порушень є правильними та вірними, а винесені податкові повідомлення-рішення цілком обґрунтовані та справедливі. Так, відповідач стверджує, що у випадку перевищення платником податків встановленого ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" граничного розміру обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - 500 тис. грн., обсяг виручки повинен враховуватися до складу сукупного оподаткованого доходу і підлягати оподаткуванню за правилами, встановленими розділом IV Декрету КМУ „Про прибутковий податок з громадян" з урахуванням Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб". На думку ДПІ, діюче на час виникнення спірних правовідносин законодавство не містило норм, які б звільняли від оподаткування та звітності суб'єктів малого підприємництва в частині перевищення встановленого максимального рівня доходів за рік. Також, відповідач звертав увагу на лист ДПА України, за змістом якого скарга на повідомлення-рішення ДПІ у Червонозаводському районі м.Харкова від 07.05.2009р. № /0, від 10.06.2009р. № /1 та від 11.08.2009р. № /2 про визначення податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 1460069,22 грн. до ДПА України не надходила. Підсумовуючи викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов та просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, врахувавши висновок судово-економічної експертизи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні відносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця, отримав Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи Серії НОМЕР_2 від 08.11.2006 р., ідентифікаційний номер - НОМЕР_1. На обліку як платник податків фізична особа-підприємець перебуває у Основ'янській ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області (що є правонаступником ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова).

Державною податковою інспекцією у Червонозаводському районі м. Харкова була проведена виїзна планова документальна перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006р. по 31.12.2008р., результати якої оформлені актом № 1713/172/НОМЕР_1 від 15.04.2009р. (т.1 а.с. 40-48).

Суд відзначає, що підставою для визначення позивачу податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 1460069,22 грн. слугували висновки акту перевірки про заниження позивачем оподаткованого доходу за 9 місяців 2008 року, чим порушено ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992 року № 13-92 (надалі ДКМУ „Про прибутковий податок з громадян") та п.19.1 ст.19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб".

На підставі висновків акту перевірки щодо встановлених в діяльності ФО-П ОСОБА_3 вищевказаних порушень, ДПІ у Червонозаводському районі м.Харкова прийнято податкове повідомлення -рішення № /0 від 07.05.2009р., яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1460069,22 грн., з яких 1460069,22 грн. - основний платіж, 0,00 грн. - штрафні (фінансові санкції). (т,1 а.с. 6).

Позивач не погодився з вказаним рішенням і оскаржив його до ДПІ у Червонозаводському районі м.Харкова, ДПА у Харківській області.

За результатами адміністративного оскарження первинна та повторна скарги позивача були залишені без задоволення, а винесені податкові повідомлення-рішення -без змін.

З метою доведення до платника податку нового граничного строку сплати податкового зобов'язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомлені-рішенні, відповідач надіслав позивачу податкові повідомлення-рішення від 10.06.2009 року №/1, від 11.08.2009 року №/2 на таку ж суму податкового зобов'язання, що і в рішенні № /0 від 07.05.2009р. (т. 1 а.с. 64, 65).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

У період з 01.01.2006 року по 30.09.2008 року ФОП ОСОБА_3 здійснювала свою діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності згідно Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", у періоді з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року на загальній системі оподаткування.

30.09.2008 року підприємець надала реєстраційну заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість та 02.10.2008р. отримала свідоцтво № 100142669 (п.2.4.2 акту перевірки).

У ході перевірки встановлено, що обсяг виручки від реалізації послуг, вказаний у звітах суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку ФОП ОСОБА_3 за період, що перевіряється, який відображено наростаючим підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році, відповідає даним книг обліку доходів та витрат, до якої внесені суми отриманого доходу від безготівкового та готівкового розрахунків (абз.4 п.3.1.1 акту перевірки).

Відповідно до абз.З п.3.1.3. акту перевірки від 15.04.2009 року, перевіркою правомірності застосування спрощеної системи обліку та звітності встановлено, що обсяг виручки від реалізації за 9 місяців 2008 року перевищив 500 тис. грн., та за результатами перевірки наданих документів склав 10233794,81 грн., чим порушено п. І Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкта малого підприємництва" - позивач перевищив обсяг виручки від реалізації 500 тис. грн. за 9 місяців 2008 року на суму 9733794,81 грн..

Також в акті перевірки зафіксовано, що відповідно до п.5 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкта малого підприємництва" ФОП ОСОБА_3 самостійно перейшла на загальну систему оподаткування, обліку та звітності з 01.10.2008 року.

Відповідач наполягає на тому, що у випадку перевищення платником податків встановленого ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" граничного розміру обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - 500 тис.грн., обсяг виручки повинен враховуватися до складу сукупного оподаткованого доходу і підлягати оподаткуванню за правилами, встановленими розділом IV Декрету КМУ „Про прибутковий податок з громадян" з урахуванням Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб".

Суд не погоджується з вищенаведеним твердженням відповідача виходячи з наступного.

Згідно п. 9.12. ст. 9 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб", оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Суд вважає за необхідне зазначити, що спеціальним законодавством, яке регламентує порядок оподаткування прибутків, отриманих суб'єктом підприємницької діяльності, що сплачує єдиний податок, є Указ Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".

Виходячи зі змісту положень ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" № 727 ( надалі Указ № 727) спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва, в тому числі до фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Відповідно до ст.5 Указу № 727, у разі порушення вимог, встановлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що ФО-П ОСОБА_3 в 1-3 кв. 2008 року знаходилася на спрощеній системі оподаткування та була платником єдиного податку.

Суму грошових коштів у розмірі 9733794,81 грн., за рахунок якої позивач перевищив обсяг виручки від реалізації 500 тис. грн. за календарний рік, ФО-П ОСОБА_3, отримала на розрахунковий рахунок в 3 кварталі 2008 року. З 4 кварталу 2008 року перейшла на загальну систему оподаткування.

У відповідності до висновків акту перевірки та оскаржуваних рішень, сума податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1460069,22 грн. (9733794,81 х 15%) визначено податковим органом ФО-П ОСОБА_3 за період з 1 по 3 квартали 2008 року, тобто за час коли позивач знаходився на спрощеній системі оподаткування і була платником єдиного податку.

Приписами ст.6 Указу № 727 визначено, що суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб, оскільки вказаний податок сплачується ним у складі єдиного податку.

Згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.200 року № 507 „Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 р. N 727", на суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 6 не є платниками податку на доходи фізичних осіб, не поширюються вимоги розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 р. N 13 "Про прибутковий податок з громадян" (у частині доходів від провадження підприємницької діяльності, що здійснюється відповідно до зазначеного Указу).

Беручи до уваги те, що перевищення обсягу виручки від реалізації продукції було допущено позивачем у 3 кварталі 2008 року, суд вважає, що загальна система оподаткування для визначення його податкового зобов'язання повинна застосуватися починаючи з 4 кварталу 2008 року, а податкове зобов'язання позивача щодо сплати податку з доходів фізичних осіб мало бути розраховане на підставі річної декларації за 2008 рік.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у ДПІ у Червонозаводському районі м.Харкова були відсутні підстави для визначення ФО-П ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за 1-3 кв.2008 року у розмірі 1460069,22 грн.

Окремо суд відзначає, що на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.06.2014р. (т.2 а.с. 151-152), та для достовірного і повного встановлення обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи по суті, з урахуванням специфіки спірних правовідносин, судом призначено судово - економічна експертиза, яка проведена Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса М.С.

За висновком судового експерта (т. 2 а.с. 188-198), висновки акту виїзної планової документальної перевірки ФОП ОСОБА_3, складеного ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова 15.04.2009р. № 1713/172/ НОМЕР_1 щодо заниження ФОП ОСОБА_3 оподатковуваного доходу за 9 місяців 2008р. у розмірі 9733794, 81 грн. та донарахування податку з доходів фізичних осіб за ставкою 15 % - 1460069, 22 грн. документально не підтверджуються

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів винесення спірних податкових повідомлень - рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів ФОП ОСОБА_3 , позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання скасувати рішення - задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова від 07.05.2009 року №/0, від 10.06.2009 року №/1, від 11.08.2009 року №/2.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 09 лютого 2015 року.

Суддя Панченко О.В.