Справа № 826/1903/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 березня 2015 року № 826/1903/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірний Банк Сбербанку Росії» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління державної казначейської служби України в Черкаській області, ТОВ «Торговий дім «СВАН» про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Дочірний Банк Сбербанку Росії» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області (надалі також - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління державної казначейської служби України в Черкаській області, ТОВ «Торговий дім «СВАН», в якому просило

- визнати неправомірною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного юстиції у Черкаській області з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В. 26.04.2012 року за реєстровим №190;

- стягнути на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДОЧІРНІЙ БАНК РОСІЇ» (, м. Київ, вул. Володимирська, 46, п/р 3739604 в АТ РОСІЇ, МФО 320627) з Управління державної виконавчої служби Головного управління Черкаській області кошти в сумі 11 329 221 (одинадцять мільйонів триста двадцять дев'ять тисяч : двадцять одна) грн. 00 коп.

- витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що незважаючи на те, що виконавче провадження за виконавчим написом відкрито відповідачем ще 28.04.2012р., виконавчий документ станом на момент звернення до суду суб'єктом владних повноважень не виконано, з огляду про що вбачає у діях відповідача неправомірну бездіяльність.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів відсутності з його боку неправомірної бездіяльності.

У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, згідно яких невиконання виконавчого напису від 26.04.2012 року за реєстровим №190 зумовлено у зв'язку з систематичним оскарженням як дій державного виконавця, так і самого виконавчого документа, з огляду про що у задоволенні позову просив відмовити повністю.

26.03.2015р. в судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

28.04.2012р. нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В. видано виконавчий напис за реєстровим №190 про звернення стягнення на рухоме майно, що належить ТОВ «Торговий дім «СВАН» відповідно до переліку, зазначеному у виконавчому документі та стягнення 9 005 000 (дев'ять мільйонів) грн. 00 коп.

Постановою відповідача від 28.04.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №32447099 по виконанню виконавчого напису нотаріуса від 28.04.2012р.

Зважаючи на факт невиконання по виконанню виконавчого напису нотаріуса від 28.04.2012р., що спричинено на переконання позивача неправомірною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон 606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону № 606 зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону № 606).

Суд звертає увагу на те, що предметом судового розгляду в даній адміністративній справі, є, зокрема, визначення питання щодо наявності бездіяльності відповідача щодо при виконанні виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису від 28.04.2012р., з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Разом з тим, під бездіяльністю суб'єкта владних повноважень суд розглядає як пасивну поведінку суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Як вже було судом встановлено, з 28.04.2012р. на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області знаходиться виконавче провадження ЄДРВП №32447099 з примусовому виконанню виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльової З.В. від 26.04.2012р. за №190 про звернення стягнення на майно: нежитлову будівлю з прилеглими будівлями та спорудами: адмінприміщення - гараж (літ. А-1) заг. площею 266,8 кв. м.; гараж (літ. Б-1) заг. площею 128,0 кв. м.; склади (літ. В-1) заг. площею 1 176,0 кв.м.; магазин (літ. Ж-1); склад (літ. 3-1); трансформаторна підстанція (літ. Кк-1); рельсова дорога (1); огорожа (1); вигрібна яма (IX); вбиральня (літ. Я, Ю), знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Заводська, 4-6, та належить на праві власності ТОВ «Торговий дім «Сван». За рахунок коштів отриманих від реалізації майна задовольнити вимоги ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» у розмірі 9 000 000,00 грн.

На підставі постанови від 10.05.2012р. виконавчий напис від 26.04.2012 року за реєстровим №190 виконується у складі зведеного виконавчого провадження № 40498138.

Фактичні обставини справи свідчать, що 02.04.2012р. актом опису й арешту майна проведено опис рухомого майна боржника, що знаходиться по вул. Заводська, 4 б в м. Золотоноша. Описане майно прийняв на зберігання директор ТОВ «Торговий дім «Сван» ОСОБА_3 і залишено на зберіганні у нерухомому оскаржуваному майні.

В межах розгляду справи підтверджено, що 28.05.2012р. державним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна: нежитлової будівлі з прилеглими будівлями та спорудами: адмінприміщення - гараж (літ. А-1) заг. площею 266,8 кв. м.; гараж (літ. Б-1) заг. площею 128,0 кв. м.; склади (літ. В-1) заг. площею 1 176,0 кв.м.; магазин (літ. Ж-1); склад (літ. 3-1); трансформаторна підстанція (літ. Кк-1); рельсова дорога (1); огорожа (1); вигрібна яма (IX); вбиральня (літ. Я, Ю), знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Заводська, 4-6, про що складено відповідний акт. Описане майно прийняв на зберігання директор ТОВ «Торговий дім «Сван» ОСОБА_3

В подальшому, відповідачем в порядку ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про призначення експерта для визначення вартості описаного нерухомого майна.

Згідно висновку про вартість описаного майна його вартість складає 1201380,00 грн., про що відповідачем було повідомлено сторін.

Встановлено, що у подальшому оскаржуване нерухоме майно було передано на реалізацію. З перших прилюдних торгів нерухоме майно не було реалізовано у зв'язку з відсутністю купівельного попиту, тому державним виконавцем було складено акт уцінки арештованого нерухомого майна боржника. Вартість майна після уцінки на 25% складає 901 035,00 грн.

Фактичні обставини справи свідчать, що 12.02.2013р. державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в особі ПП «Ажіо» для визначення вартості описаного та арештованого нерухомого майна ТзОВ "Торговий дім "Сван".

15.03.2013 на адресу ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» направлено лист щодо оплати коштів в сумі 9 936,00 грн. на проведення експертної оцінки нерухомого майна боржника.

Кошти в сумі 9 936,00 грн., що надійшли від ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» як авансовий внесок перераховано на користь ПП «Ажіо» в якості оплати робіт з визначення вартості арештованого нерухомого майна.

Встановлено, що 16.09.2013р. до відповідача надійшла заява директора ТОВ «ТД «Сван» щодо зупинення виконавчого провадження за трьома виконавчими написами нотаріусів про звернення стягнення на рухоме майно, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва №757/18772/13-ц від 05.09.2013р.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва №757/18772/13-ц від 05.09.2013р. задоволено заяву ТОВ «ТД «Сван» про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 26.04.2012р., зареєстрованої в реєстрі за № 188, виданого приватним нотаріусом Журавльовою З.В. та заборонено відповідачу та іншим органам державної виконавчої служби України вчиняти будь-які дії щодо примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого у реєстрі за № 189, виданого приватним нотаріусом Журавльовою З.В.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 9 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Поряд з цим, згідно ч. 10 Цивільного процесуального кодексу, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що у відповідача не було правових підстав для невиконання ухвали Печерського районного суду м. Києва №757/18772/13-ц від 05.09.2013р.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.12.2013р. на адресу відповідача від представника за дорученням ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» Кошлія Р.В. надійшло заперечення на результати оцінки нерухомого майна.

В зв'язку із переходом процедури реалізації конфіскованого майна від торгівельних організацій до СЕТАМ реалізація арештованого нерухомого майна боржника не проводилась.

В межах розгляду даної справи встановлено, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду № 823/3342/13-а від 25.11.2013 заборонено державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області проводити виконавчі дії протягом строку, на який зупинено виконавче провадження №№ 32447150, 32447173, 31620669 по примусовому стягненню боргу з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сван» за рахунок його рухомого майна, а саме: відділення прибуття, відділення забою, відділення потрошіння, відділення зважування, відділення розділки та транспорту відходів, що перебуває за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вулиця Заводська, 4.

При цьому, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2013 заборонено державному виконавцю проводити навіть огляд арештованого рухомого майна, що перебуває за адресою: Черкаська область, місто Золотоноша, вулиця Заводська, 4, тобто у оскаржуваних арештованих нерухомих приміщеннях.

З огляду на викладене, підтверджено, що відповідач не мав можливості здійснити відчуження нерухомості, у зв'язку з наявністю в ній арештованого рухомого майна, на яке розповсюджується заборона навіть його огляду.

Водночас, встановлено, що боржником здійснювались оскарження виконавчих написів. Господарським судом м. Черкаси у справі № 925/192/13-г 04.03.2014 залишено без розгляду позов ТОВ «Торговий дім «СВАН» до ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню повністю.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.04.2014 № 925/465/14 відмовлено у порушенні провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ «Торговий дім «СВАН».

До того ж, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 31.10.2013 у справі № 757/18722/13-ц залишено без задоволення скаргу ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на неправомірні дії державного виконавця та скасування постанови про зупинення виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ СВАН» до Журавльової З.В., ОСОБА_5, третя особа ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про визнання виконавчих написів недійсними.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2013 у справі №757/18722/13-ц залишено без задоволення позов ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ СВАН» до Журавльової З.В., ОСОБА_5, третя особа ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про визнання виконавчих написів недійсними.

Крім того, в провадженні Вищого господарського суду України та Київського апеляційного господарського суду знаходиться справа № 910/14880/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Сван» (надалі-боржник) до 1) Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», 2) Державної реєстраційної служби України, однією із вимог якого є визнання вчиненого нотаріусом Журавльовою З.В. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №190 від 26.04.2012р., згідно якого звернено стягнення на майно: нежитлову будівлю з прилеглими будівлями та спорудами: адмінприміщення - гараж (літ. А-1) заг. площею 266,8 кв. м.; гараж (літ. Б-1) заг. площею 128,0 кв. м.; склади (літ. В-1) заг. площею 1 176,0 кв.м.; магазин (літ. Ж-1); склад (літ. 3-1); трансформаторна підстанція (літ. Кк-1); рельсова дорога (1); огорожа (1); вигрібна яма (IX); вбиральня (літ. Я, Ю), знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Заводська, 4-6, та належить на праві власності ТОВ «Торговий дім «Сван», таким, що не підлягає виконанню повністю.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області у межах спірних правовідносин, оскільки фактичне невиконання виконавчого напису №190 від 26.04.2012р. зумовлене численними судовими процесами, що унеможливлювали вищевказаного виконавчого документа.

Відтак, позовна вимога про визнання неправомірною бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного юстиції у Черкаській області з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В. 26.04.2012 року за реєстровим №190 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Разом з тим, позовна вимога про стягнення на користь позивача коштів в сумі 11 329 221 (одинадцять мільйонів триста двадцять дев'ять тисяч : двадцять одна) грн. 00 коп., задоволенню не підлягає.

Визначення авансового внеску визначено п. 3.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 та ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, авансові внески для здійснення необхідних витрат на забезпечення провадження виконавчих дій або для покриття їх частини можуть бути зроблені стягувачем шляхом перерахування цих коштів безпосередньо на відповідний рахунок органу ДВС. Суму коштів, яку необхідно внести на відповідний рахунок органу ДВС, стягувач визначає за погодженням з державним виконавцем з урахуванням необхідних витрат для проведення робіт.

Авансовий внесок в собі має на меті повернення коштів стягувачу із рахунку стягнутих з боржника коштів і стягується з боржника.

Більш того, суд звертає увагу на те, що за вимоги про стягнення вказаних коштів відповідач не може відповідача, з огляду про те, що вказані кошти належить до стягнення виключно з боржника за його борговими зобов'язаннями. Відповідач не є боржником за кредитними зобов'язаннями перед позивачем, боржником є ТОВ «Торговий дім «СВАН» і саме з боржника, у разі тривалого невиконання рішення, тим більше у зв'язку з його оскарженням за ініціативою боржника, підлягають стягненню суми за виконавчим написом та інфляційні, за вимогами цивільного і господарського законодавства.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог про стягнення на користь позивача з Управління державної виконавчої служби Головного управління Черкаській області кошти в сумі 11 329 221 грн. 00 коп., слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 128, 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур