Справа № 807/4119/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 р. Справа № 876/966/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Коваля Р.Й.,

суддів: Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року в адміністративній справі № 807/4119/13-а за позовом Свалявського районного центру зайнятості Закарпатської області до Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

У листопаді 2013 року Свалявський районний центр зайнятості Закарпатської області (надалі - Свалявський РЦЗ) звернувся з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису № 07-09-010/34-08 від 30 вересня 2013 року .

Позивач зазначав, що перевірка, за результатами якої складено припис, проведена з грубими порушеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема не вказано опис виявлених порушень з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Вважаючи спірний припис протиправним та безпідставним, оскільки всі необхідні платіжні доручення в банк подавалися вчасно, позивач звернувся до суду та просив його скасувати.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року позов задоволено.

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Вказував, що винесення припису було обов'язковим, позаяк в ході перевірки були виявлені порушення.

Враховуючи те, що цю справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, а усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що підставі направлення № 0614 від 27 серпня 2013 року головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області Лопіт І.І. було проведено планову перевірку Свалявського РЦЗ з питань додержання вимог законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття, про що було складено акт перевірки № 07-06-010/34 від 30 вересня 2013 року.

На підставі цього акта відповідачем винесено припис № 07-06-010/34-08 від 30 вересня 2013 року про вжиття заходів щодо усунення порушень пунктів 6.6, 7.5 Порядку надання допомоги по безробіттю у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20 листопада 2000 року, а саме: станом на 30 вересня 2013 року на особові рахунки безробітних, які перебувають на обліку Свалявського РЦЗ не перераховано допомогу по безробіттю на загальну суму 160 954,18 грн.

Надаючи оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне.

Повноваження відповідача визначені Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 386/2011. Згідно пункту 1 цього Положення Державна інспекція України з питань праці входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Процедура проведення перевірок додержання законодавства про працю у межах наданих повноважень Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 30 липня 2012 року за № 1291/21603 (надалі - Порядок).

Згідно із пунктом 7 Порядку за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень.

У відповідності до пункту 6.6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136, допомога по безробіттю виплачується два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць через банківські установи в установленому порядку.

Згідно із пунктом 7.5 Порядку виплата допомоги по безробіттю одноразово здійснюється через установи банків у встановленому порядку протягом 30 календарних днів після надходження від органів Пенсійного фонду України інформації про вчинення реєстраційних дій державним реєстратором щодо факту створення юридичної особи, набуття статусу підприємця фізичною особою.

Актом перевірки від 30 вересня 2013 року № 07-09-010/34 встановлено, що станом на 16.09.2013р. управлінням Державної казначейської служби в Свалявському районі на особові рахунки безробітних не перераховані кошти (допомога по безробіттю), на виплату яких Свалявським РЦЗ подані платіжні доручення: 20.08.2013 р. № 898 на суму 37946,67 грн, 27.08.2013 р. № 930 на суму 67554,73 грн, № 931 на суму 18573,11 грн, 06.09.2013 р. № 957 на суму 68143,62 грн, № 958 на суму 46053,07 грн, 16.09.2013 р. № 999 на суму 59446,27 грн, № 1001 на суму 9094,32 грн, 19.09.2013 р. на суму 8216,90 грн (загальна сума - 285 028,69 грн), в т.ч.: допомога по безробіттю для організації підприємницької діяльності на суму 8216,90 грн.

Під час перевірки Держказначейством було перераховано до установ банку для зарахування на особові рахунки допомоги по безробіттю на загальну суму 124 074,51 грн.

Станом на 30.09.2013 р. управлінням Державного казначейства в Свалявському районі не перераховано на особові рахунки 233 безробітним допомога по безробіттю на загальну суму 152 737,28 грн. Також, станом на 30 вересня 2013 року управлінням Державного казначейства в Свалявському районі на особовий рахунок безробітного не перераховано кошти (одноразова виплата допомоги по безробіттю на розвиток підприємництва) в сумі 8216,90 грн.

Також встановлено, що директор Свалявського РЦЗ звертався до управління Державного казначейства в Свалявському районі з проханням про своєчасне перерахування коштів відповідно до поданих платіжних доручень, про що свідчать листи від 22 липня 2013 року за № 792, від 25 липня 2013 року за № 801. Проте, на дані листи повідомлень (відповіді) щодо проведення та оплати платіжних доручень не надходило.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів приходить до переконання, що позивачем вчасно подані заявки та платіжні доручення на перерахування грошових коштів у відповідні банки для зарахування грошових коштів на карткові рахунки безробітним, тобто позивачем вживалися заходи для виплати безробітним особам, які перебувають на обліку у відповідача, допомоги по безробіттю у визначені наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 терміни, що зафіксовано в акті перевірки та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Територіальною державною інспекцією з питань праці у Закарпатській області, яка є суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваного припису, оскільки позивачем вжито всіх заходів для виконання обов'язків, покладених на нього законом.

З урахуванням викладеного, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року в адміністративній справі № 807/4119/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Р.Й. Коваль

Судді: В.В. Гуляк

Н.М. Судова-Хомюк