Справа № 817/367/15
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/367/15

26 лютого 2015 року 10год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник Ганзюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі
доСільськогосподарського приватного підприємства "Азалія"
про стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства "Азалія" про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2014 року в сумі 2144,51 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання, яким позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач Сільськогосподарське приватне підприємство "Азалія" позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.27-28). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що у підприємства відсутні кошти для погашення суми заборгованості, господарська діяльність не проводиться, відсутні наймані працівники. Буде вирішуватись питання про припинення діяльності і ліквідацію СПП "Азалія". Вказав, що та обставина, що фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до до сягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пен сійне забезпечення" є об'єктом оподаткування збору на загальнообов'язкове державне пен сійне страхування (поряд із іншими виплатами на користь найманих працівників) не відно сить зазначені виплати до кола загальнообов'язкових платежів. Витрати на виплату та доставку пенсій (в тому числі й пільгових) несе Пенсій ний фонд України, тобто вказані витрати здійснюються за рахунок грошових коштів Пенсій ного фонду України. Зазначив, що норма абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" стосовно визначення об'єктом оподаткування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону Ук раїни "Про пенсійне забезпечення" суперечить Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити в задоволені позову повністю за безпідставністю вимог.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника відповідача, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Відповідач Сільськогосподарське приватне підприємство "Азалія" зареєстрований як юридична особа Сарненською районною державною адміністрацією 15.03.2001 (а.с.7); є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Вимогами пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV після 01.01.2004 зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, який діяв до набрання чинності цим законом. Таким чином, відшкодування коштів на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 для підприємств та організацій об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку.

Отже, чинне законодавство України покладає обов'язок відшкодовувати органам ПФУ витрати на виплату і доставку пенсії, призначеної відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на суб'єктів підприємницької діяльності, в даному випадку на СПП "Азалія".

Згідно з абз.3 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 ставка збору для платників, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, становить 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи стверджено, що в Сільськогосподарському приватному підприємстві "Азалія" працювали ОСОБА_3 з 01.04.2005 та ОСОБА_4 з 02.04.2007 (а.с.11, 12).

Дослідженими судом доказами підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народили і виховали до чотирнадцяти років п'ятеро дітей кожна (а.с.13,14).

Суд встановив, що управлінням Пенсійного фонду України у Сарненському районі відповідно до протоколів №14255 від 13.08.2007 та №14007 від 31.01.2006 призначена пільгова пенсія ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.15,16).

Згідно з п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, зареєстровано в Міністерстві юстиції України № 64/8663 від 16.01.2004 зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція №21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

Відповідно до п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону № 1058-15, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Дотримуючись вимог п.6.4 Інструкції №21-1, позивачем на адресу Сільськогосподарського приватного підприємства "Азалія" надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "ж" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з жовтня 2014 року, відповідно до якого місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5 та ОСОБА_3 становить 2144,51 грн. (а.с.5).

Вказаний розрахунок отриманий уповноваженою особою відповідача 16.10.2014 (а.с.5), у встановленому порядку оскаржений не був. Зазначені обставини підтвердив представник відповідача в судовому засіданні.

Фактичне понесення позивачем витрат на виплату та доставку пенсій підтверджується дослідженими судом доказами: довідками про перебування на обліку в органах ПФУ та довідкою про виплачену пенсію (а.с.8-10).

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа мають вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідач у встановлені строки не відшкодував фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за грудень 2014 року в сумі 2144,51 грн.

Сума заборгованості підтверджується розрахунком суми позовних вимог (а.с.5).

Доводи, наведені представником відповідача на обгрунтування заперечень проти позову, судом не приймаються, позаяк відповідно до приписів чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини, обов'язок з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не ставиться в залежність від матеріального становища підприємства чи фактичного здійснення підприємницької діяльності. На час вирішення адміністративного спору Сільськогосподарське приватне підприємство "Азалія" є зареєстрованою юридичною особою, що відповідачем не заперечується.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінюючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах суб'єкт владних повноважень діяв обґрунтовано та розсудливо, позовні вимоги ґрунтуються на законі та відповідають встановленим судом обставинам справи. Доводи відповідача не спростовують правомірності позовних вимог та не дають суду підстав для відмови у їх задоволенні.

Судові витрати по справі згідно з ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Азалія" () на користь Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі (р/р 78 ОПЕРВ Ощадбанку м. Рівне, МФО 333368, ) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за грудень 2014 року, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в сумі 2144,51 грн. (дві тисячі сто сорок чотири гривні 51 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.