Справа № 755/4801/15-а
Суддя: Ластовка Н. Д.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4801/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Ластовка Н.Д. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням усіх складових її заробітної плати (отриманих виплат), що повинні входити у розрахунок пенсії, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів та сум нарахованої індексації за останні 24 календарні місяці роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески у повному обсязі; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва провести перерахунок нарахованої їй пенсії, починаючи з 25.06.2012 року по теперішній час, у розмірі 80% від заробітної плати з урахуванням всіх її складових (отриманих виплат), у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів та сум виплаченої мені щомісячної індексації заробітної плати за останні 24 місяців роботи (з урахуванням травня 2012 р. та відповідного вилучення травня 2010 р.), на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сплачувати її в подальшому в перерахованому розмірі, з повною компенсацією втрат пенсії.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та отримує пенсію по інвалідності II групи, призначеної відповідно до статті 37 Закону України "Про Державну службу" з 25.06.12 року. До виходу на пенсію, вона працювала у Департаменті місцевих бюджетів Міністерства фінансів України та має стаж державної службі 29 років 10 місяців. До грудня 2014 року відповідач не ознайомив її з розрахунком розміру пенсії, та у грудні 2014 року вона дізналась, що під час розрахунку пенсії відповідачем не були враховані всі складові заробітної плати державного службовця, на які нараховувались та сплачувались внески, згідно Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тільки після отримання листа відповідача від 19 грудня 2014 року за підписом начальника управління № 723/09/Г-720, вона офіційно дізналась, що розрахунок її пенсії здійснено без урахуванням усіх складових заробітної плати, на які було нараховані та з яких утримані страхові внески. Зокрема, без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Крім цього, до розрахунку пенсії не врахована заробітна плата за останній місяць роботи (травень 2012 року), де була здійснена виплата грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, відповідно до частини тринадцятої статі 37 Закону України "Про Державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (скасована ЗУ № 1166- II від 27.03.2014 р.), на яку також було нараховано та з якої утримано страхові внески. Враховуючи зазначене, дії (бездіяльність) відповідача вважає протиправними та такими, що суттєво порушили її конституційні права і інтереси.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період 25.06.2012 року по 17.12.2014 залишено без розгляду.

26.03.2015 року представником відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом та з посиланням на ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", Постанову КМУ від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", Закон України "Про оплату праці" зазначає, що виплати як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії, тому вважає відмову позивачці у перерахунку пенсії правомірною та просить відмовити в задоволенні позову.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та отримує пенсію по інвалідності II групи, призначеної відповідно до статті 37 Закону України "Про Державну службу" з 25.06.12 року.

17.12.2014 року позивачка звернулася до УПФ України в Дніпровському районі із заявою про перерахунок їй пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

На що, листом № 723/09/Г-720 від 19.12.2014 року УПФ України в Дніпровському районі повідомлено позивача про те, що ОСОБА_1 перебуваєте па обліку в Управлінні та отримуєте пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" з врахуванням загального страхового стажу роботи 35 років 9 місяців 13 днів, з них стажу державної служби - 29 років 9 місяців 22 дні. Розмір її пенсії станом на 01.12.2014 р. становить 7289,23 грн. Оскільки її пенсія призначена до внесення змін Закону України "Про державну службу" тобто до 01.05.2014 р., тому при розрахунку пенсії застосовується ст. 37 Закону України "Про державну службу" в такій редакції: на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку за наявності загального страхового стажу для чоловіків не менше 35років, для жінок не менше 30 років, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали па посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Також в листі вказано, що статтею 33 Закону визначено, що заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, а саме: надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та інші надбавки і доплати, які враховані при розрахунку пенсії, однак провадити перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати немає підстав. (а.с. 28-29)

В той же час, суд не може погодитися з такими твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці"встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці"визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Проте, статтею 37 Закону України "Про державну службу", редакція якої була чинною на час призначення пенсії позивачці, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від суми заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 % заробітку, але не більше 90 % заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 року № 865 посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до закону України "Про державну службу" враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, а згідно п. 2, п. 4 цієї ж Постанови посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" у межах затвердженого фонду оплати праці працівникам можуть надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення.

Частиною другою статті 33 Закону "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Водночас відповідач приймаючи рішення про відмову позивачці у включенні до структури заробітної плати яка використана для розрахунку пенсії таких складових як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань керувався положеннями ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", та виходив з того, що матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Зазначені посилання відповідача на положення закону № 3723-XII "Про державну службу", який є загальним щодо спірних правовідносин, суд не приймає до уваги, оскільки при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом, в даному випадку статті 41 Закону №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 66 Закону №1788XII "Про пенсійне забезпечення".

Така ж правова позиція висловлена у постановах ВСУ від 20.02.2012 року по справі №21-430а11 та 28.05.2013 року по справі №21-97а13 прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, а тому в силу ч. 2 ст. 161 КАС України є обов'язковою для врахування судом при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Також частиною шостою статті 95 КЗпП визначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про оплату праці" у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078).

Як зазначено вище, структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону України "Про оплату праці").

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Згідно постанови Верховного Суду України від 06.11.2013 року №21-350а13 Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосування ст.ст. 33.37 Закону №3723-ХІІв постановах від 20.02.2012р,14,28.05.2013р (справа №№ 21-430а11,21-125а13,21-97а13 відповідно) зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід, застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати та висновок касаційного суду, що матеріальна допомога, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складової заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права на перевагу було надано положенням закону №3723-ХІІ та №108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати ( доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону №1058-ІУ та ст. 66 закону №1788-ХІІ.

Таким чином, матеріальну допомогу на оздоровлення, вирішення соціально-побутових проблем, суми індексації заробітної плати та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Положення Законів України "Про державну службу"та Закону України "Про оплату праці" є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частина перша статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва в частині відмови позивачці та у проведенні розрахунку пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати є неправомірними, у зв'язку з чим позовні вимоги позивачки про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням усіх складових її заробітної плати (отриманих виплат), що повинні входити у розрахунок пенсії, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми нарахованої індексації за останні 24 місяців роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески та зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва провести перерахунок нарахованої ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 17.12.2014 року по теперішній час, у розмірі 80% від заробітної плати з урахуванням всіх її складових (отриманих виплат), у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, сум виплаченої щомісячної індексації заробітної плати за останні 24 місяців роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування підлягає задоволенню.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачки щодо включення до перерахунку пенсії плати за останній місяць роботи, а саме травень 2012 року, де була здійснена грошова допомога у розмірі 10 посадових окладів, оскільки позивачкою не надано доказів, а матеріалами справи не підтверджено, що відповідачем порушені права позивачки в цій частині, крім того ухвалою суду позовні вимоги за цей період були залишені без розгляду.

Також не підлягає задоволення вимоги позивачки з приводу подальшого перерахунку пенсії, оскільки як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 6 КАС України судовому захисту підлягають саме порушені права, свободи або інтереси особи.

В порядку ст. 94 КАС України, з Державного бюджету України на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 73 гривень 08 копійок, який був сплачений позивачем при звернення до суду з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 33, 35, 37, 37-1 Закону України "Про державну службу", ст.ст. 1, 2 Закону України "Про оплату праці", ст. 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 1, 2, 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 року № 865, ст.ст. 2, 5, 11, 12, 70, 71, 86, 90, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням усіх складових її заробітної плани (отриманих виплат), що повинні входити у розрахунок пенсії, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми нарахованої індексації за останні 24 місяці роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва провести перерахунок нарахованої ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 17.12.2014 року по теперішній час, у розмірі 80% від заробітної плати з урахуванням всіх її складових (отриманих виплат), у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум виплаченої щомісячної індексації заробітної плати за останні 24 місяці роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня отримання копії постанови.

Суддя: