Справа № 826/17350/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.,

суддів: Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.,

при секретарі Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2014 року № 2251-15, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2014 року № 2251-15.

Постановою Окружного Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2015 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 10.06.2014 року №2251-15.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. На думку апелянта, оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.06.2014 року №2251-15, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем плата за землю, що вноситься фізичними особами, у розмірі 2 730,93 грн. (а.с. 10).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, виходячи з наступного.

Приписами ст. 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, правовідносини щодо нарахування та сплати якої врегульовано розділом XIII Податкового кодексу України.

Згідно пп. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками податку, зокрема, є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

При цьому, пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України передбачено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Приписами п. 286.5 ст. 286 ПК України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5 ст. 287 ПК України).

Відповідно до п. 297.1 ст. 297 ПК України, платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

З матеріалів справи вбачається, що згідно реєстраційного посвідчення № 027375 від 22 лютого 2007 року позивачу на праві приватної власності належить нежиле приміщення з №1 по №5 (групи приміщень №25) в літ. «А» загальною площею 60,8 кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серії А номер 030981 ОСОБА_2 зареєстрований в якості платника єдиного внеску другої групи, починаючи з 01.03.2013 року, вид господарської діяльності - 68.20- надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 24).

Також, з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_3 (Орендар) укладено договір оренди нежилих приміщень №1 від 01.03.2013, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нежиле приміщення, загальною площею 60,80 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, для використання під магазин-кафе (а.с. 26-27).

Між позивачем (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_4 (Орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень №3 від 30.11.201, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нежиле приміщення (об'єкт оренди), загальною площею 60,80 кв.м. за адресою: Андрївський узвіз 30, для використання під галерею, кафе-бар (29-30).

Між позивачем (Орендодавець) та ТОВ «Лайенс Інвестмент» (Орендар) укладено договір № 4 від 01.07.2014 оренди нежитлових приміщень, зі змісту якого вбачається, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нежиле приміщення (об'єкт оренди), загальною площею 60,80 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, для використання під галерею, кафе-бар (а.с. 55-56).

На підтвердження виконання умов за вказаними договорами позивачем надано копії актів прийому-передачі нежитлового приміщення (а.с. 28, 31, 52, 57); акти виконаних робіт (а.с. 58-68); видаткові касові ордери (а.с. 79-117).

Колегія суддів звертає увагу на те, що господарська діяльність позивача відповідає основному виду його економічної діяльності, визначеному у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - 68.20 (надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна).

Крім того, згідно положень Узагальнюючої податкової консультації щодо плати земельного податку власниками нежитлових приміщень, платниками єдиного податку - фізичними особами-підприємцями, затвердженої наказом Державної податкової служби України від 23.11.2012 року №1051, у разі надання в оренду будівель, споруд або їх частин за договором оренди, одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також яка прилягає до будівлі або споруди, тобто підприємницька діяльність наймодавців провадиться обов'язково за рахунок здачі в оренду майна і земельної ділянки, то така фізична особа-підприємець (власник нежитлового приміщення) теж звільняється від нарахування (сплати) та подання податкової звітності з земельного податку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач, використовуючи у процесі своєї господарської діяльності належне йому на праві приватної власності нежитлове приміщення, як платник єдиного внеску другої групи, звільняється від сплати земельного податку на підставі положень пп. 4 п. 297.1 ст. 297 ПК України, а, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з чим правомірно погодився суд першої інстанції

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 30 березня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: Л.В. Бєлова

В.О. Аліменко

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.