Справа № 2а-317/10/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Справа № 2а-317/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Нестеренко Л.О., суддів Матяш О.В., Садового І.В., при секретарі Міроновій К.В., за участю позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Романова Р.О., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Генеральної Прокуратури України

про визнання бездіяльності незаконною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 28.05.09 р. він звернувся з письмовою скаргою на ім»я прокурора Комунарського району м. Запоріжжя Кудрявцева А.Г., де просив порушити кримінальну справу та притягти до відповідальності робітників авторинку м. Запоріжжя та працівників Комунарського РВ УМВС України м. Запоріжжя, які 26.05.09 р. протиправно, у його відсутність проникли у кіоск позивача на авторинку м. Запоріжжя, звідки забрали всі документи і майно та вивезли в невідомому напрямку. Але постановою Комунарського РО УМВД України в м. Запоріжжі від 20.08.09 р. в порушенні кримінальної справи за даними фактами було відмовлено. 07.09.09 р. позивач написав скаргу на ім»я прокурора Запорізької області Кулакова В.В., в якій просив скасувати зазначену постанову, як незаконну. Але до теперішнього часу кримінальні справи за його заявами не порушені.

01.10.09 р. він звернувся до відповідача з заявою про злочинну бездіяльність прокурора Комунарського району м. Запоріжжя Кудрявцева А.Г. та прокурора Запорізької області Кулакова В.В., які не прийняли мір по належному розслідуванню справ за його заявами. Але всупереч нормам Закону України «Про звернення громадян» відповідач направив його скаргу листом від 21.10.09 р. для розгляду в прокуратуру Запорізької області, тобто посадовій особі, дії якої позивач оскаржує, що є незаконним.

Позивач вважає, що діями відповідача порушені його права, передбачені Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основних свобод і просить суд визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України відносно бездіяльності прокурора Запорізької області Кулакова В.В. та прокурора Комунарського району м. Запоріжжя Кудрявцева А.Г. протиправною та такою, що не відповідає вимогам Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про звернення громадян», а також просить зобов»язати відповідача притягнути до дисциплінарної відповідальності прокурора Запорізької області Кулакова В.В. та прокурора Комунарського району м. Запоріжжя Кудрявцева А.Г.

В судовому засіданні позивач на своєму позові наполягає, просить суд його задовольнити.

Представник відповідача з позовом не згодний, вважає його безпідставним та необгрунтованим, просить суд відмовити позивачу в його позові.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов позивача таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін та матеріалів справи, 26.05.09 р. у відсутність позивача було зламано кіоск з товаром, який належить позивачу і знаходиться на території автомобільного ринку м. Запоріжжя, та вивезено документи і товар позивача. Позивач звинувачує в цьому робітників охорони ринку та працівників Комунарського РВ УМВС України в м. Запоріжжі і з цього приводу 28.05.09 р. звернувся до прокурора Комунарського району м. Запоріжжя Кудрявцева А.Г. зі скаргою на дії вищезазначених робітників та проханням порушити відносно них кримінальну справу за цим фактом. Листом прокурора Комунарськогог району м. Запоріжжя Кудрявцева А.Г. від 26.06.09 р., який позивач отримав 09.07.09 р., йому була надана відповідь, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за його заявою була скасована прокурором та матеріали повернуті для подальшої перевірки Комунарському РВ УМВС України в м. Запоріжжі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Комунарського РВ УМВС України від 20.08.09 р., в порушенні кримінальної справи за заявою позивача було відмовлено за ст. 6 п 2 КПК України.

07.09.09 р. позивач звернувся до прокурора Запорізької області Кулакова В.В. зі скаргою, в якій просив скасувати зазначену постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.08.09 р.

01.10.09 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про злочинну бездіяльність прокурора Комунарського району м. Запоріжжя Кудрявцева А.Г. та прокурора Запорізької області Кулакова В.В., які не прийняли мір по належному розслідуванню справ за його заявами, де просить примусити порушити карні справи за його заявою по факту крадіжки його майна з кіоску на авторинку та притягти зазначених прокурорів до дисциплінарної відповідальності.

Скарга позивача на бездіяльність прокурорів Запорізької області та Комунарського району м. Запоріжжя від 01.10.09 р. надійшла до Генеральної прокуратури України 15.10.09 р., як вбачається з матеріалів справи, та 21.10.09 р. була направлена до прокуратури Запорізької області для перевірки з пропозицією повідомити заявнику та Генеральну Прокуратуру України про прийняте рішення.

За дорученням прокурора Запорізької області після отримання завдання Генеральної прокуратури провести ретельну перевірку заяви ОСОБА_1 робітниками прокуратури області були надані завдання прокурорам районів міста та ГУМВС України в Запорізькій області по проведенню ретельної перевірки заяв позивача та зобов»язано надати відповідь скаржнику. У відповіді позивачу заступника прокурора Запорізької області Мазурика В.О. від 26.11.09 р. зазначено, що за його численними заявами, у тому числі і за заявою від 26.05.09 р. про демонтаж його кіоску та викрадення товару, були проведені дослідчі перевірки, за результатами яких винесені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, але проведеною прокуратурою Комунарського району перевіркою законності цих постанов встановлено їх необгрунтованість, постанови скасовані та направлені до Комунарського РВ УМВС України для проведення додаткових перевірок. Таким чином, за завданням Генеральної прокуратури після належної перевірки позивачу була надана належна відповідь.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд робить виновок про те, що немає законних підстав вважати, що відповідач та прокурори Комунарського району м. Запоріжжя і Запорізької області допустили бездіяльність за заявами позивача, оскільки проводилися перевірки за його заявами та надавалися відповіді.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, він вбачає бездіяльність прокурора Комунарського району м. Запоріжжя і прокурора Запорізької області в тому, що не розслідувані дотепер кримінальні справи за його заявами, прокурори цьому не сприяють, а бездіяльність Генерального прокурора України він вбачає в тому, що той не виконав своїх законних повноважень, наданих йому Законом України «Про прокуратуру», не потребував від підлеглих прокурорів належної перевірки заяви позивача та порушення кримінальної справи відносно винних, та в тому, що Генеральний прокурор направив його скаргу для розгляду посадовій особі - прокурору Запорізької області, бездіяльність якої він оскаржує, що, на його думку, не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян».

Між тим, згідно з п. 3.11 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України 28.12.200 р. № 9 гн, звернення громадян.., які надійшли до Генеральної прокуратури України вперше і за ними не приймалися рішення прокурорами обласного рівня /первинні звернення/, передаються у управління розгляду звернень для прийому громадян для розгляду і надсилання до підпорядкованих структур для вирішення. Аналогічні норми містяться також і у п. 6.4. Регламенту Генеральної прокуратури України, затвердженому наказом Генерального прокурора України № 53 від 30.09.05 р. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» прокуратуру області очолює прокурор області, який спрямовує роботу цієї прокуратури і здійснює контроль за її діяльністю. Прокурор області, як керівник відповідної прокуратури, має право скасувати будь-яке рішення свого заступника, начальника структурного підрозділу, іншого підпорядкованого працівника.

Аналіз зазначених норм дають підстави суду зробити висновок, що Генеральною прокуратурою України можуть бути прийняті до свого провадження лише ті скарги та звернення, за якими прийнято рішення підпорядкованим прокурором, зокрема, прокурором Запорізької області. Будь-яких доказів того, що прокурором Запорізької області приймалося рішення щодо попередніх звернень позивача, суду позивачем не надано.

Крім того, з пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що в порядку ст.. 236-1 КПК України позивач постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за його заявою не оскаржував.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не було порушено законних прав позивача своїми діями, генеральний прокурор діяв в межах своїх повноважень, наданих йому Законом України «Про прокуратуру» та інших спеціальних нормативних актів.

Тому в позові позивачу суд вважає за необхідне відмовити в повному обсязі, оскільки вимоги позивача зобов»язати відповідача порушити дисциплінарне провадження щодо бездіяльності прокурорів Запорізької області та Комунарського району м. Запоріжжя у зв»язку з відмовою в задоволенні першої частини позовних вимог також не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.. 16 Закону «Про прокуратуру», ст.. 3.11. Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України 28.12.200 р. № 9 гн, ЗУ «Про звернення громадян», суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Генеральної Прокуратури України про визнання бездіяльності незаконною - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Головуючий суддя Л.О.Нестеренко

Суддя О.В. Матяш

Суддя І.В. Садовий

Постанова виготовлена в повному обсязі 28.03.10.