Справа № 127/3855/15-а
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3855/15-а
Провадження №2-а/127/223/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2015 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В. М. розглянувши у скороченому провадженні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату пенсії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з вимогами визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови в призначенні позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити ОСОБА_1, пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 27.06.2014 року, тобто з дня звернення. Провести розгляд справи в порядку скороченого провадження.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ї категорії, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_1 від 26.05.2014 року. Позивач вказує, що він працював у «Вінницькому автотранспортному підприємстві 0102» та у період з 27.06.1986 року по 18.07.1986 року перевозив молокопродукти по маршруту Бобер - Яготин, Бобер - Миронівка та одержував підвищену заробітну плату. Тобто, перебував у зоні відчуження та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, куди здійснював поїздки шляхом перевезення молокопродуктів по маршруту Бобер-Яготин, Бобер -Миронівка. Таким чином позивач вважає, що його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується: посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серія НОМЕР_1 від 26.05.2014 року 2 категорії; довідкою від 04.12.1992 року №401, виданою «Вінницьке автотранспортним підприємством 0102, в якій зазначено, що позивач працював в зоні відчуження (здійснював поїздки), у період з 27.06.1986 року. Вважає, що всі вищезазначені документи є належним доказом того, з 27.06.1986 року по 18.07.1986 року позивач працював у зоні відчуження та брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач вказує, що 27 червня 2014 року, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку в порядку ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надав необхідний пакет документів. Але, 2 березня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці рішенням комісії було відмовлено в призначенні пенсії в зв'язку з відсутністю підстави для призначення пенсії, а саме довідки встановленої форми (ф.122), яка на думку відповідача є основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження. Вважає дії управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці такими, що грубо порушують конституційні права та інтереси як учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, передбачені Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, рішення є протиправним та прийнятим з порушенням норм законодавства України.

На адресу суду надійшло заперечення відповідача, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано довідку форми 122, що на думку відповідача є основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно наявність права на пенсію за абз.1 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». А також ОСОБА_1 не надано жодної завіреної копії первинних документів, в яких зазначено періоди роботи, населений пункт чи об'єкт, де проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У ході зустрічної перевірки спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи було встановлено відсутність первинних документів, а саме: на день перевірки в Архівному відділі в первинних документах з особового складу ВАТ «Вінницьке автотранспортне підприємство 0102» накази про автотранспортне підприємство 0102» накази про відрядження в зону відчуження та шляхові листи на ОСОБА_1 відсутні. В особових рахунках за червень 1986 року зазначено три нарахування, серед яких сума в розмірі 374,98 грн., грошових одиниць з позначкою «За Чорнобиль» з 25.06.1986 року по 20.07.1986р. дописано іншим чорнилом (коли було зроблено даний запис, визначити неможливо). Тому відповідач вважає, що відсутні правові підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку позивачу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд прийшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позову виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ї категорії, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_1 від 26.05.2014 року. ( а. с. 6)

Згідно довідки від 04.12.1992 року №401, виданою «Вінницьке автотранспортним підприємством 0102, вбачається, що позивач працював у «Вінницькому автотранспортному підприємстві 0102» та у період з 27.06.1986 року по 18.07.1986 року перевозив молокопродукти по маршруту Бобер - Яготин, Бобер - Миронівка та одержував підвищену заробітну плату. (а.с.7)

Рішенням від 2 березня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці позивачу було відмовлено в призначенні пенсії в зв'язку з відсутністю підстави для призначення пенсії, а саме довідки встановленої форми (ф.122), яка є основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження. (а.с. 8-10)

Судом встановлено, що призначення та виплата пенсії громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 ( далі Порядку) з якого вбачається, що при зверненні за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного законом, особи, а саме учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ІІІ категорій, повинні надати: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про перереєстрацію, дату її проведення та вкладку до посвідчення; довідку ф. 122 (про періоди перебування в зоні відчуження). Форму довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС затверджено постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122. Основним документом, який визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості подання довідки за формою 122 внаслідок ліквідації підприємств, установ, організацій для визначення права на призначення пенсії надаються первинні документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати. Документами, які підтверджують факт перебування осіб на території зони відчуження можуть слугувати довідки з місця роботи із зазначенням населених пунктів чи зон небезпеки та днів виїзду до зони відчуження, довідки про нараховану за період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС заробітну плату за основним місцем роботи із зазначенням показниками кратності оплати праці, відомості (особові рахунки) на виплату заробітної плати, посвідчення про відрядження в зону відчуження, табелі обліку робочого часу в зоні відчуження, маршрутні листи з відміткою про в'їзд в населені пункти зони відчуження тощо. При цьому довідки про перебування особи в зонах відчуження обов'язково повинні містити підставу видачі та посилання на первинні документи, якими підтверджується даний факт.

Суд звертає увагу, що згідно довідки від 04.12.1992 року №401, виданою «Вінницьке автотранспортним підприємством 0102, вбачається, що позивач працював у «Вінницькому автотранспортному підприємстві 0102» та у період з 27.06.1986 року по 18.07.1986 року перевозив молокопродукти по маршруту Бобер - Яготин, Бобер - Миронівка та одержував підвищену заробітну плату. (а.с.7) проте, доказів про те, що позивач перебував саме у зоні відчуження та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, куди здійснював поїздки шляхом перевезення молокопродуктів по маршруту, суду не надано, а також і доказів про те, що позивач отримував підвищену заробітну плату у зв'язку з тим, що брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: Учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - на 5 років.

Статтею 65 Закону визначено, що документом, який підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином враховуючи вищезазначене та положення статті 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також беручи до уваги те, що позивачем надано докази, що лише підтверджують його статус як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії доказів, які б підтверджували відповідно до встановленого порядку період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, довідки з місця роботи із зазначенням населених пунктів чи зон небезпеки та днів виїзду до зони відчуження, довідки про нараховану за період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС заробітну плату за основним місцем роботи із зазначенням показниками кратності оплати праці, відомості (особові рахунки) на виплату заробітної плати, посвідчення про відрядження в зону відчуження, табелі обліку робочого часу в зоні відчуження, маршрутні листи з відміткою про в'їзд в населені пункти зони відчуження не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи встановлені судом факти, суд не вбачає неправомірних дій з боку управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, яке діяло в порушення вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.,19 Конституції України ст. ст. 9, 11, 17, 71, 94 КАС України, до ст. 10, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: