Справа № 524/1755/15-а
Суддя: Коліуш О. Л.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1755/15-а
Провадження №2-а/524/165/15
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

25.03.2015 року 09 год. 00 хв. Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в

складі:

головуючого судді - Коліуша О.Л.

за участю секретаря судового засідання Хім'як І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в

місті Кременчуці про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю представників сторін:

позивача - адвоката Єрмоленко І.В.

відповідача - головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу УПФУ в м.

Кременчуці, що діє на підставі довіреності від 05.03.2015 р. №4765/01-21

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

06 березня 2015 року Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області з позовом до Управління пенсійного фонду України в місті Кременчуці про скасування рішення Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці від 02.03.2015 р за №25 та зобов'язання відповідача зарахувати їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років період роботи на посаді друкарки першої категорії прокуратури міста Кременчука з 16.09.1991 року по 31.10.1996 року та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 20.02.2015 року. В обґрунтування позову зазначила, що вона працювала на наступних посадах: з 16.09.1991 р. по 31.10.1996 р. на посаді друкарки І категорії прокуратури міста Кременчука; з 01.11.1996 року по 21.07.1997 року - стажистом прокуратури міста Кременчука; з 22.07.1997 року по 11.03.1998р. - помічником прокурора міста Кременчука; з 12.03.1998р по 07.02.2011р - старшим помічником прокурора міста Кременчука; з 08.02.2011 року - першим заступником прокурора міста Кременчука. У зв'язку з цим 20.02.2015 року вона звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», але рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 25 від 02.03.2015 року їй було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю необхідної тривалості спеціального стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку, та не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років період роботи на посаді друкарки першої категорії прокуратури міста Кременчука з 16.09.1991 року по 31.10.1996 року. Позивач не згоден з такою відмовою, оскільки ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 22 роки, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку, а до 22 річного стажу роботи , що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, в тому числі робота на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою. Позивач вважає, що на неї у вказаний період часу згідно ст. 22, ч. 1 ст. 92 Конституції України вимога стосовно наявності вищої освіти не поширювалася, і робота на вказаній посаді зараховується до державної служби та повинна бути зарахована до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років.

Відповідач надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що не погоджується з вимогами позивача, оскільки відповідно до Закону України «Про державну службу», ст. ст. 50-1, 56 Закону України «Про прокуратуру» період роботи позивача на посаді друкарки першої категорії прокуратури м. Кременчука з 16.09.1991 року по 31.10.1996 року не може бути зарахований до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років. Також вказав, що Наказ Генерального Прокурора України від 24.01.2005 року №33ш на вказану посаду позивача не розповсюджується, так як в ньому йдеться про штатні розписи секретарів прокуратур обласного рівня. У задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував на підставах, зазначених у письмовому запереченні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із записів у трудовій книжці (а.с. 12-15) позивач працювала на наступних посадах: з 16.09.1991 року по 31.10.1996 року на посаді друкарки І категорії прокуратури міста Кременчука (наказ № 14 від 16.09.91р.); з 01.11.1996 року по 21.07.1997 року - стажистом прокуратури міста Кременчука (наказ № 269 від 31.10.1996р); з 22.07.1997 року по 11.03.1998р. - помічником прокурора міста Кременчука (наказ №177 від 22.07.97р.); з 12.03.1998р по 07.02.2011р - старшим помічником прокурора міста Кременчука (наказ №107-л від 11.03.98р.); з 08.02.2011 року першим заступником прокурора міста Кременчука.

20.02.2015 року позивач звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці з заявою про призначення пенсії згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з наявністю 22-річного стажу роботи.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в місті Кременчуці № 25 від 02.03.2015 року (а.с. 8-9) позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років в зв'язку з відсутністю необхідної тривалості спеціального стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. В рішенні зазначено, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії позивач має стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років тривалістю 18 років 03 місяці 18 днів. При цьому відповідачем не враховано стаж роботи позивача друкаркою І категорії прокуратури міста Кременчука з 16.09.1991 р. по 31.10.1996 р.

Однак, такий висновок відповідача є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років. До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Специфіка пенсійного законодавства України, до якого в якості спеціальної норми відноситься і ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», полягає у тому, що для мети призначення пенсії, поняття «державний службовець», визначене Законом України «Про державну службу», має більш широкий зміст, яким охоплюються також посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років. Такі роботи і посади визначені низкою підзаконних нормативних актів, які є складовою пенсійного законодавства України.

Так, відповідно до п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. N 283 (з наступними змінами і доповненнями) до стажу державної служби зараховується час роботи на посадах службовців в органах, визначених у п.2 цього Порядку та додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців. Під терміном «просування по службі» треба розуміти безпосередній перехід з посади службовця на посаду державного службовця в період роботи в державних органах.

Згідно з таблицею 5 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 38 «Про умови оплати праці працівників органів прокуратури», яка діяла під час роботи позивача на вказаній посаді, посада друкарки І категорії віднесена до категорії службовців прокуратури.

Як вбачається з копії трудової книжки позивач 31.10.1996 року була звільнена з посади друкарки І категорії прокуратури міста Кременчука та з 01.11.1996 року безпосередньо призначена на посаду стажиста прокуратури міста Кременчука.

Системний аналіз положень Закону України «Про державну службу», Закону України «Про прокуратуру», Положення про організацію в органах прокуратури України роботи з молодими спеціалістами, які закінчили вищі юридичні учбові заклади, затвердженим Генеральним прокурором України 23 вересня 1992 року, що діяло під час призначення позивача на посаду стажиста прокуратури м. Кременчука, дозволяє зробити висновок про віднесення посади стажиста прокуратури до державних службовців.

Таким чином, період роботи позивача службовцем прокуратури м. Кременчука з 16.09.1991 року по 31.10.1996 року підлягає зарахуванню до стажу державної служби, оскільки при просуванні по службі позивача 01.11.1996 року було призначено державним службовцем - стажистом прокуратури міста Кременчука.

На час роботи позивача на посаді друкарки І категорії прокуратури м. Кременчука діючим законодавством України не передбачалася обов'язкова наявність вищої юридичної освіти для зайняття такої посади. Така вимога з'явилася із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України Про прокуратуру» від 12 липня 2001 року N 2663-III. Тому відповідно до ст. 22 Конституції України ця норма, в частині звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не має зворотної сили і на вказаний період роботи позивача не розповсюджується. У зв'язку з цим слід дійти висновку, що згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію, сама робота на посадах державних службовців, що займають особи, як правило, з вищою освітою. Позивач таку роботу у вказаний період виконувала, а відсутність диплому про вищу освіту не є підставою для неврахування трудового стажу державного службовця, що дає право на пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на викладене, рішення управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці від 02 березня 2015 року №25 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 суперечить зазначеним нормам законодавства України та порушує права позивача на призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача. Суд вважає, що належним захистом порушеного права позивача є визнання рішення відповідача протиправним та його скасування, а також зобов'язання відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає позивачу право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», період її роботи на посаді друкарки першої категорії прокуратури м. Кременчука з 16.09.1991 року по 31.10.1996 року, зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 20.02.2015року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача сума понесених ним судових витрат у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Законом України « Про прокуратуру», ст.19, 22, Конституції України, ст. ст. 2, 6-10, 17, 94, 104, 105, 128, 158-163, 186 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Кременчуці про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Кременчуці від 02 березня 2015 року № 25.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в місті Кременчуці зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», період її роботи на посаді друкарки першої категорії прокуратури міста Кременчука з 16.09.1991 року по 31.10.1996 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 20.02.2015року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 гривні 08 коп. сплаченого нею судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Коліуш О.Л.