Справа № 817/2015/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2015/14

05 березня 2015 р. 13год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Нор У.М. (головуючий), суддів Комшелюк Т.О. Гломба Ю.О. , за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

представник позивача: ОСОБА_2,

відповідача: представник Алексєєв Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної інспекції сільського господарства України
про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №108-кт від 08.07.2014 року,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства України (далі - Інспекція) про визнання незаконним та скасування наказу від 08.07.2014 року №108-кт «Про накладення дисциплінарного стягнення на першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1.», яким оголошено догану першому заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1 та стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що робота в сфері державного контролю за додержанням земельного законодавства у І та ІІ кварталі 2013 року ним не планувалася, а в подальшому планування в даній галузі не належало до повноважень ОСОБА_1 Щодо законності притягнення керівників професійних ліцеїв пояснили, що останні законно притягнуті до відповідальності, оскільки лише вони визначають перелік і обсяг видатків закладу, а не найманий водій-інструктор, що експлуатує транспортний засіб. Зазначили, що позивачу не відомо, що було підставою для підписання керівниками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 договорів на сертифікацію послуг до надходження заявок. Також вказали, що направлення на перевірки готуються начальниками Управлінь та відділів, тому проставлення в них печаток після підпису позивача не входить до його повноважень, так як печатку ставлять працівники бухгалтерії. Стверджували, що ні в довідці, ні в оспорюваному наказі не вказано жодного проступку, який свідчить про неналежне виконання службових обов'язків ОСОБА_1 та порушення ним трудової дисципліни. Вважають оскаржуваний наказ незаконним, оскільки він не відповідає фактичним обставинам подій, які передували йому, та не обґрунтований достовірними висновками. З таких підстав просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву, долучених до матеріалів справи (а.с.186-192). В обґрунтування заперечень пояснив, що під час проведення перевірки стану виконання завдань, покладених на Державну інспекцію сільського господарства в Рівненській області були виявлені грубі та системні порушення в сфері державного контролю якості і безпеки зерна та продуктів його переробки, що здійснювались протягом 2013-2014 років. Пояснив, що перший заступник начальника ОСОБА_1 серед інших обов'язків координує питання державного нагляду (контролю) за проведенням декларування сільськогосподарської продукції, у тому числі зернових культур, забезпечує організацію проведення роботи із сертифікації зернових складів на відповідність послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки, а також координує і контролює діяльність управління контролю якості сільськогосподарської продукції та декларування та відділу лабораторних досліджень та метрологічного забезпечення. Стверджував, що позивач неналежно виконував свої службові обов'язки та самоусунувся від здійснення контролю за діяльністю управління контролю якості сільськогосподарської продукції та декларування, а також відділу лабораторних досліджень та метрологічного забезпечення. У зв'язку з цим вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення є обґрунтованим, наказ №108-кт від 08.07.2014 року відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню. З таких підстав в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 03.05.2012 року ОСОБА_1 працював на посаді першого заступника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області.

12.05.2014 року начальнику Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області надійшло подання Прокуратури Рівненської області про усунення порушень Законів України «Про зерно та ринок зерна в Україні», «Про адміністративні послуги», причин та умов, що їм сприяють №07/1-828вих-14, яким зафіксовано, що «мають місце системні порушення при стягненні плати за надання адміністративних послуг. Зокрема, виявлено факти незаконного стягнення плати посадовими особами Інспекції із суб'єктів господарювання плати за сертифікацію адміністративних послуг, не передбачених чинним законодавством». Зазначено, що «поширеними є випадки оплати вартості надання адміністративних послуг у завищеному розмірі», «упродовж поточного року Інспекцією видавалися сертифікати якості зерна та продуктів його переробки без повної оплати суб'єктами звернень їх вартості», «виявлено факти невідповідності інформації, зазначеної у інформативній картці адміністративної послуги щодо номеру розрахункового рахунку для внесення плати за послугу» , а також «допускаються випадки недотримання строків видачі сертифікатів якості зерна та продуктів його переробки». Крім того, поданням констатовано, що «перевіркою встановлено факти порушення посадовими особами Інспекції процедури видачі сертифікатів якості зерна та продуктів його переробки» та «порушення процедури сертифікації послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки»(а.с.141-143).

Матеріали справи свідчать, що в період з 03.06.2014 року по 05.06.2014 року було проведено перевірку стану виконання завдань, покладених на Державну інспекцію сільського господарства в Рівненській області за період з 01.01.2013 року по 31.05.2014 року в частині здійснення нагляду (контролю), за результатами якої складено довідку від 18.06.2014 року (а.с.11-31).

Так, при перевірці роботи управління контролю якості сільськогосподарської продукції та декларування виявлено наступні порушення:

- при проведення сертифікації зернових складів наявні грубі порушення процедури проведення сертифікації, а саме: п.п.5,6,9,11,12 Порядку видачі сертифіката відповідності послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2009 року №1294, а саме укладання договору на надання послуг сертифікації проводиться раніше, ніж підприємством подається заявка (наприклад, ПАТ «Дубровицьке хлібоприймальне підприємство»: заявка та документи подані 21.06.2013 року, а договір укладено 19.06.2013 року; ПАТ «Рівне-Борошно»: документи подані 08.02.2014 року, договір укладено 07.02.2014 року), а також за відсутності оригіналів заявок (наприклад, ПАТ ДПЗКУ «Дубенський комбінат хлібопродуктів», 2014 рік). Зазначені факти свідчать про відсутність попереднього опрацювання пакету документів, наявних у зернового складу, які необхідні для прийняття рішення про проведення його сертифікації, а також апріорі унеможливлює прийняття рішення про відмову в наданні зазначеної послуги зерносховищу;

- неналежним чином проводиться оформлення направлень на проведення позапланових заходів;

- незадовільний стан оформлення та ведення журналів реєстрації декларацій про обсяги зберігання зерна та журналів реєстрації декларацій про наявні обсяги цукру, а саме: більшість з журналів, що ведуться спеціалістами Держсільгоспінспекції в Рівненській області в районах, не засвідчені печатками установи, а деякі не прошиті та мають не пронумеровані сторінки;

- системними є технічні недоліки при проведенні декларування наявності зерна та цукру, а саме приймаються копії декларацій, відсутні підписи керівника підприємства - декларанта, головного бухгалтера, їх прізвища, відсутня печатка, не підбиваються загальні обсяги наявного зерна та цукру, допускаються виправлення в деклараціях

- неналежним чином забезпечено контроль за своєчасним і повним розглядом звернень громадян та стану діловодства і своєчасністю їх розгляду (а.с.11-31).

На виконання п.5 наказу Інспекції №210 від 30.05.2014 року першому заступнику начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1 було вручено доручення від 20.06.2014 року за №212/1/14, яким останнього зобов'язано надати до відділу внутрішнього аудиту оригінал письмового пояснення щодо виявлених порушень та недоліків в роботі Держсільгоспінспекції в Рівненській області, що викладені в довідці про результати перевірки від 18.06.2014 року в строк до 24.06.2014 року (а.с.33).

В свою чергу, 24.06.2014 року позивач направив голові Інспекції Поєдинку М.С. лист №01/1669, в якому зазначив, що оскільки в довідці від 18.06.2014 року, на його думку, є низка безпідставних висновків про його роботу, що потребують додаткового з'ясування, тому письмову інформацію із зазначених питань ним буде надано до 27.06.2014 року (а.с.34).

Так, 27.06.2014 року ОСОБА_1 надано письмові заперечення на довідку про результати перевірки від 18.06.2014 року (а.с.35-41), в яких, зокрема, зазначено, що відповідно до посадових обов'язків, на переконання ОСОБА_1, до його повноважень не входить: забезпечення збереження документації в управлінні контролю якості сільськогосподарської продукції та декларування; контроль за належним оформленням направлень на проведення контрольних заходів; контроль за станом оформлення та ведення журналів реєстрації декларацій про обсяги зберігання зерна та журналів реєстрації декларацій про наявні обсяги цукру; контроль за проведенням декларування наявності зерна та цукру. Також вказано, що йому невідомо, яким чином забезпечується організація проведення роботи із сертифікації зернових складів на відповідність послуг із зберігання зерна, а саме укладення договорів, на підставі яких працівниками управління контролю якості сільськогосподарської продукції та декларування здійснювалася процедура проведення сертифікації зернових складів.

03.07.2014 року начальником відділу внутрішнього аудиту, головою комісії з перевірки стану виконання завдань, покладених на державну інспекцію сільського господарства в Рівненській області Гришанкіною О.В. голові Інспекції направлено службову записку стосовно порушень в роботі Держсільгоспінпспекції в Рівненській області в сфері державного контролю якості і безпеки зерна та продуктів його переробки, що здійснювались протягом 2013-2014 років, якою запропоновано враховуючи грубі порушення в роботі в сфері державного контролю якості її безпеки зерна та продуктів його переробки розглянути питання відносно заходів дисциплінарного стягнення відповідно до вимог законодавства про працю щодо першого заступника начальника державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1 (а.с.112-114).

У зв'язку з цим, 08.07.2014 року Інспекцією прийнято наказ «Про накладення дисциплінарного стягнення на першого заступника начальника державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1.» №108-кт, яким за неналежне виконання своїх службових обов'язків та за порушення виконавської дисципліни ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.9).

Не погодившись з наказом, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку наказу «Про накладення дисциплінарного стягнення на першого заступника начальника державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1.» №108-кт від 08.07.2014 року, суд виходить з наступного.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, а також загальні засади діяльності, та статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначено Законом України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (далі - Закон №3723), відповідно до ст.1 якого державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ст.2 цього Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Згідно з ст.10 Закону №3723 основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

В силу вимог ст.11 даного Закону конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Відповідно до ст.14 Закону №3723 дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Статтею 147 Кодексу Законів про працю України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно з ст.148 Кодексу Законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як вбачається з посадових інструкцій першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області затверджених начальником Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області 04.05.2012 року,13.11.2012 року, 03.07.2013 року, 21.10.2013 року, 03.12.2013 року (а.с.42-53) перший заступник начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області забезпечує виконання Інспекцією в межах своїх повноважень Конституції України, законів України, наказів Міністерства аграрної політики та продовольства, доручень Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступника, наказів Держсільгоспінспекції України, доручень Голови Держсільгоспінспекції України; координує питання державного нагляду (контролю) за додержанням закупівельними, переробними, торговельними підприємствами і організаціями незалежно від форм власності та господарювання правил торгівлі, реалізації і зберігання плодово-овочевої продукції; веденням кількісно-якісного обліку зерна та продуктів його переробки на хлібоприймальних і зернопереробних підприємствах незалежно від форм власності та господарювання, веденням реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання; дотриманням технічного регламенту зерновими складами в процесі зберігання зерна та продуктів його переробки та ін.; координує та контролює діяльність управління контролю якості сільськогосподарської продукції та декларування; управління контролю якості насіння та садивного матеріалу; відділ лабораторних досліджень та метрологічного забезпечення; здійснює інші повноваження відповідно до законодавства та тимчасового Положення про Державну інспекцію сільського господарства в Рівненській області.

Згідно з додатком №1 до наказу Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області №590 від 21.10.2013 року (а.с.115-118) перший заступник начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області також забезпечує організацію проведення роботи із сертифікації зернових складів на відповідність послуг зберігання зерна та продуктів його переробки, визначення якості та безпечності зерна та продуктів його переробки; організовує проведення державного моніторингу ринку сільськогосподарської продукції і сировини на відповідній території; забезпечує проведення експертизи свіжої та переробної сільськогосподарської продукції та ін.

В силу вимог п.5.1 розділу 5 даних посадових інструкцій перший заступник начальника Держсільгоспінспекції несе відповідальність за неякісне та несвоєчасне виконання своїх посадових обов'язків, що передбачені цими посадовими інструкціями, неналежне виконання доручень начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що всупереч п.2.3 Порядку оформлення, вручення приписів у разі виявлення порушень земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 19.02.2013 року №104, відповідно до якого облік вручення приписів здійснюється в журналі реєстрації приписів, який має вестися у структурному підрозділі інспекційного органу, в Управлінні контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції в Рівненській області журнал реєстрації приписів у період, що перевірявся був відсутній, а журнали, що знаходилися у інспекторів, не відповідають вимогам інструкції (сторінки не пронумеровані, журнали не підписані керівником). При цьому, державними інспекторами не в повній мірі вживалися заходи реагування на факти порушень земельного законодавства, а саме: до органів прокуратури не завжди спрямовувалася інформація (клопотання) про порушення, що передбачено Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

При перевірці роботи Відділу лабораторних досліджень та метрологічного забезпечення Держсільгоспінспекції Рівненської області встановлені недоліки ведення лабораторних журналів, які велися працівниками відділу, зокрема, наявні численні виправлення за допомогою коректора, а також відсутні підписи відповідальної особи, як проводила аналіз зерна.

Водночас за перевірений період виявлено випадки, коли працівниками управління порушувалися вимоги наказів Мінагрополітики та продовольства України, зокрема, порушувалися вимоги наказів в частині прийняття рішень державними інспекторами при виявленні грубих порушень законодавства механізаторами під час проведення планових перевірок суб'єктів господарювання, а також випадки не проведення позапланових перевірок.

Судом також встановлено, що відповідно до наказу в.о. начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області №87 від 05.02.2013 року затверджено інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в ДІСГ в Рівненській області. Згідно з зазначеним наказом відповідальною особою за організацією діловодства за зверненнями громадян призначено ОСОБА_9 (п.2), а контроль за своєчасним і повним розглядом звернення громадян та відповідальність за стан діловодства і своєчасність розгляду звернень покладено на першого заступника начальника інспекції ОСОБА_1 (п.3 та п.4) (а.с.174).

30.08.2013 року до вказаного наказу внесено зміни та пункт 2 викладено у наступній редакції: відповідальність за реєстрацію вхідних заяв, скарг, пропозицій громадян, розмноження, надання виконавцям під підпис та реєстрацію відповідей на звернення громадян покласти на сектор документаційного забезпечення (п.2), відповідальність за своєчасний та якісний розгляду звернень громадян несуть усі вказані у резолюції виконавці (п.3), особисту відповідальність за організацію та стан діловодства за зверненням громадян несе заступник начальника інспекції (п.4) (а.с.164).

Однак, як встановлено перевіркою та не заперечується представником відповідача, в порушення Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднання громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №348 від 14.04.1997 року, жодна із справ не містила матеріали щодо розгляду пропозиції, заяви, скарги, справи були сформовані та прошиті у єдині книги, тобто фактично сформовані у єдину справу, де знаходилися окремі звернення в алфавітному порядку, а не окремо по кожній справі, які містилися у м'якій обкладинці, що, в свою чергу, не відповідає додатку №6 Інструкції. При цьому, за період, що перевірявся, у наявності в справах була сама пропозиція, заява, скарга, додані заявником до неї матеріали та відповідь інспекції, всі інші матеріали (в разі їх наявності) за розглядом пропозиції, заяви, скарги зберігалися та формувалися виконавцями, що заборонено чинним законодавством.

Крім того, матеріали справи свідчать, що відповідальною особою Інспекції не забезпечено виконання вимог ст.19 Закону України «Про звернення громадян» в частині об'єктивної, всебічної та вчасної перевірки заяв чи скарг громадян, так як загалом посадовими особами Держсільгоспінспекції в Рівненській області надається формальна відписка з тлумаченнями законів та порядку звернення до інших органів, а терміни розгляду кількох заяв перевищував місячний термін, встановлений Законом України «Про звернення громадян». Більше того, протягом 2013-2014 років керівництвом Держсільгоспінспекції в Рівненській області не забезпечено жодного навчання з приводу порядку розгляду звернень, необхідності їх об'єктивної, всебічної та вчасної перевірки.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, дають суду підстави вважати, що вказані порушення, виявлені в ході проведення перевірки, виникли внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків першим заступником начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1, визначених його посадовими інструкціями, наказами Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області та чинним законодавством та його фактичного усунення від їх виконання.

При цьому, суд звертає увагу, що порушення в роботі Держсільгоспінспекції в Рівненській області в сфері державного контролю якості і безпеки зерна та продуктів його переробки та неналежне виконання покладених на ОСОБА_1 посадових обов'язків носять системний характер з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до наказу Інспекції від 12.03.2013 року за №29 «Про реалізацію рішень колегії за результатами перевірки Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області» було вирішено притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за допущені прорахунки та недоліки з організації та здійснення державного нагляду (контролю) (а.с.126).

В період з 03.09.2013 року по 10.09.2013 року прокуратурою Рівненської області була проведена перевірка діяльності Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області.

В ході проведення даної перевірки виявлено численні недоліки в роботі при реалізації передбачених законом повноважень у сфері державного контролю якості і безпеки зерна та продуктів його переробки, що підтверджується поданням прокуратури Рівненської області №07/1-1175 вих-13 від 11.09.2013 року (а.с.146-150).

10.10.2013 року першому заступнику голови Державної інспекції сільського господарства України Марчуку Ю.М. направлено подання начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області №01/3317 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вирішення питання про доцільність перебування на посаді першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1.» (а.с.144-145).

В поданні зафіксовано, що «обов'язки ведення роботи з координації діяльності управління контролю якості насіння та садивного матеріалу, управління контролю якості сільськогосподарської продукції та декларування, відділу лабораторних досліджень та метрологічного забезпечення, а також координація питань державного нагляду (контролю) у зазначених управліннях - покладено на першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства у Рівненській області ОСОБА_1, про що зазначено у його посадовій інструкції та в наказах Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області від 09.11.2012 року №176, від 26.12.2012 року №272, від 03.07.2013 року №377 «Про затвердження розподілу функціональних обов'язків та повноважень між начальником, його першим заступником та заступником». «Неспроможність першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1 передбачати та прогнозувати ситуацію, аргументовано і доступно доносити інформацію до працівників інспекції, інспекторів, начальників та спеціалістів відділу контролю якості та безпеки зерна і продуктів його переробки призвели до того, що упродовж серпня-вересня 2013 року посадовими особами відділу були допущені системні порушення процедури видачі сертифікатів якості зерна та продуктів його переробки». «ОСОБА_1 не вживаються заходи щодо проведення роботи з координації діяльності управління та заходи щодо інформування суб'єктів звернень про оплату адміністративних послуг у завищеному розмірі. Зазначене порушення перешкоджає створенню режиму максимального сприяння бізнесу, що визначено як одне з найголовніших завдань Програми економічних реформ Президента України «Заможне суспільство, конкурентно-спроможна економіка, ефективна держава».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем до ОСОБА_1 за невиконання та неналежне виконання своїх службових обов'язків, керуючись ч.3 ст.149 Кодексу законів про працю України, яким встановлено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, обґрунтовано та правомірно застосовано один з видів дисциплінарної відповідальності, а саме: догану, а не звільнення.

В силу вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги встановлені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наказ №108-кт від 08.07.2014 року, яким оголошено догану першому заступнику начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1, відповідає вказаним критеріям правомірності, а тому підстави для його скасування у суду відсутні.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач при прийнятті наказу №108-кт від 08.07.2014 року, яким оголошено догану першому заступнику начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_1, діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб визначений чинним законодавством, а тому оспорюваний наказ не підлягає скасуванню.

Покликання позивача на відсутність службового розслідування як на підставу для скасування оспорюваного наказу №108-кт від 08.07.2014 року, суд оцінює критично та відхиляє, оскільки відповідно до п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №950 від 13.06.2000 року, у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян; у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного правопорушення або порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, може бути проведено службове розслідування.

Правовий аналіз вказаної норми свідчить, що зазначеним актом допускається можливість проведення службового розслідування у визначених законодавством випадках, а не його обов'язковість.

За таких обставин, в даному випадку не проведення відповідачем службового розслідування стосовно ОСОБА_1 не є перешкодою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та відповідно прийняття оспорюваного наказу №108-кт від 08.07.2014 року.

Правова позиція аналогічного змісту викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 05.07.2011 року по справі №П/9991/165/11.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 відносно стягнення моральної шкоди у сумі 10000 грн., суд вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Також, суд при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обов'язковою умовою відшкодування є реальна наявність моральної шкоди та вина певної особи чи державного органу у її завданні.

Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Долучений позивачем до матеріалів справи листок непрацездатності ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки з нього неможливо встановити чи стан здоров'я останнього погіршився внаслідок притягнення його до дисциплінарної відповідальності, який вплив таких дій відповідача на стан здоров'я позивача. Більше того, причиною непрацездатності ОСОБА_1 в даному листку непрацездатності зазначено "загальне захворювання" (а.с.171).

Твердження позивача про завдання шкоди його діловій репутації суд також відхиляє як безпідставні і такі, що не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, так як прийняття оспорюваного наказу не перешкоджає продовженню навчання позивача в Львівському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України та не є підставою для змін у його життєвих і виробничих стосунках, зниження престижу чи ділової репутації.

Беручи до уваги те, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем - Державною інспекцією сільського господарства України, моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров'я, тощо, а також не надано ґрунтовних пояснень та доказів на підтвердження того, з яких саме міркувань виходив позивач визначаючи спірну суму завданої, за його твердженням, відповідачем, моральної шкоди на суму 10000 грн., суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в даній частині.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено перед судом правомірність прийняття наказу №108-кт від 08.07.2014 року.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані, безпідставні, такі, що спростовуються матеріалами справи, а тому не підлягають до задоволення.

Підстав для застосування ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у суду немає.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №108-кт від 08.07.2014 року, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Нор У.М.

Судді Комшелюк Т.О.

Гломб Ю.О.