Справа № 809/3256/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 р. Справа № 876/33/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 р. по справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності,-

встановив:

09.10.2014 р. позивач - Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківської області (далі - ДПІ у м. Івано-Франківську) звернулася до суду із позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в порушення податкового законодавства не подавала податкову звітність більше року, що відповідно до ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 р. у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що контролюючим органом не доведено, що відповідач зареєстрований в ЄДР відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та його перехідних положень. Згідно наданого до позовної заяви Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідача в ЄДР не знайдено, тобто та обставина, що ОСОБА_1 зареєстрована у встановленому законодавством поряду як фізична особа-підприємець належними доказами не підтверджено, вказане виключає можливість задоволення позовних вимог, щодо припинення підприємницької діяльності відповідача з будь-яких підстав.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі (аналогічних тим, що були наведені у позовній заяві). Зокрема, апелянт посилається на п.20.1.12 п.20.1 ст.20, п.67.2 ст.67 ПК України, ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Згідно пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Так, згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07.08.2014 року - записів відносно ОСОБА_1 не знайдено (а.с.4).

У матеріалах справи також наявний лист-повідомлення ДПІ у м.Івано-Франківську від 28.08.2014 року № 14518/10/09-15-25-150/7340, з якого слідує, що ОСОБА_1 станом на 27.08.2014 року заборгованості до бюджету не має (а.с.5).

Крім того, з Довідки ДПІ у м.Івано-Франківську від 26.08.2014 року № 14349/10/09-15-17-02-02-23/8277 вбачається, що ОСОБА_1 не подає податкової звітності до ДПІ у м.Івано-Франківську з 27.10.1993 року (а.с.7).

Частиною 1 ст. 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.58 ГК України встановлено, що суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Стаття 43 Закону регламентує порядок проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, відповідно до якої, державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, без розгляду зобов'язаний перевірити ці документи на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи - підприємця, які передбачені частиною першою статті 44 цього Закону.

За відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи - підприємця державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця на підставі відомостей реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", який регулює відносини у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, набрав чинності з 01.07.2004 року.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону державний реєстратор протягом 2004 - 2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов'язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Законом України від 19.05.2011 року №3384- VI внесені зміни в Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", у тому числі у п.2 Прикінцевих положень, згідно якого державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов'язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Таким чином, фізична особа набуває статусу підприємця з дати внесення (включення) до Єдиного державного реєстру запису про його державну реєстрацію, у тому числі якщо така особа була зареєстрована та отримала свідоцтво СПД до набрання чинності Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", в іншому випадку така особа не набуває цього статусу.

Статтею 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", визначений перелік підстав для державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, якою є, зокрема, постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця у зв'язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

В контексті вищевикладених норм Закону, контролюючим органом не доведено а судами першої та апеляційної інстанції не встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована в ЄДР відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та його перехідних положень. Згідно наявного у матеріалах справи Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідача в ЄДР не знайдено.

Факт того, що ОСОБА_1 зареєстрована у встановленому Законом поряду як фізична особа-підприємець належними письмовими доказами не підтверджено, а тому дана обставина виключає можливість задоволення позовних вимог щодо припинення підприємницької діяльності відповідача.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 р. по справі № 809/3256/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик