Справа № 815/706/15
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/706/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, треті особи - Татарбунарська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконними дій щодо погодження технічної документації із землеустрою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, треті особи - Татарбунарська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконними дій щодо погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право ОСОБА_3 на земельну ділянку АДРЕСА_1, в якій визначена ширина земельної ділянки 23, 10 м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що є співвласниками будинку АДРЕСА_1, який споруджено на земельній ділянці площею 0, 15 га та шириною 30 м, переданій у користування ОСОБА_5 (батьку та колишньому чоловіку позивачів). Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, площею 0, 15 га надана третій особі ОСОБА_3 Ширина вказаної земельної ділянки та момент передачі її в користування ОСОБА_3 складала 21 м. Однак, як вказують позивачі, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом самовільного захоплення частини земельної ділянки по АДРЕСА_1, збільшили ширину земельної ділянки по АДРЕСА_1 і за державним актом про право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку шириною 23, 10 м.

При цьому позивачі зазначають, що земельна ділянка шириною 23, 10 м передана у власність ОСОБА_3 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, погодженої відділом Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області. Погодження відповідачем технічної документації із землеустрою позивачі вважають незаконним, таким, що порушує їх права як землекористувачів земельної ділянки АДРЕСА_1, оскільки ширина, переданої третій особі земельної ділянці у 23, 10 м збільшена за рахунок земельної ділянки, якої користуються позивачі.

За таких обставин, посилаючись на те, що оспорюваними діями відповідача порушені права позивачів на користування та приватизацію земельної ділянки АДРЕСА_1, а також принципи землеустрою, позивачі звернулись до суду із зазначеним адміністративним позовом.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до наданих через канцелярію суду заперечень, відповідач проти позову заперечує та в обґрунтування своєї правової позиції надав суду письмові докази (а.с. 99-141). Згідно наданих заперечень, відповідач вказує, що технічна документація щодо складання документів, що посвідчують право ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 виготовлена ФОП ОСОБА_6 на підставі рішення Татарбунарської міської ради від 18 грудня 1997 року №521.

Відповідач вважає, що технічна документація виготовлена відповідно до ст. 56 Закону України «Про землеустрій», а підставою відведення земельної ділянки АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3 є рішення Татарбунарської міської ради від 25 жовтня 2010 року №822-V, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Треті особи у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, Жодних клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності, а також заперечень на адміністративний позов від них не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, заслухавши думку представника позивачів, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Так, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 02.09.2001 року та рішення Татарбунарського райнарсуду Одеської області від 25.03.1992 року, відповідно, належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 8).

Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 15 га, яка була передана ОСОБА_5 (колишній чоловік ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1) під будівництво житлового будинку (а.с. 9-12).

Відповідно до плану земельної ділянки, ширина земельної ділянки, відведеної ОСОБА_5, первісно складала 30 м (а.с. 12).

Також судом встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 передана у приватну власність ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0, 10 га та для ведення особистого підсобного господарства 0, 06 га (а.с. 121).

Земельні ділянки по АДРЕСА_1 є сусідніми та межують.

Водночас, позивачі вважають, що ширина земельної ділянки АДРЕСА_1 незаконно збільшена за рахунок захоплення частини земельної ділянки АДРЕСА_1, якою користуються позивачі. Посилаючись на те, що земельна ділянка АДРЕСА_1 шириною у 23, 10 м передана у власність ОСОБА_3 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, яку погоджено відділом Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, позивачі звернулись до суду з вимогами про визнання незаконними дій Держземагенства щодо погодження даної технічної документації в якій визначена ширина земельної ділянки у 23, 10 м.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що рішенням виконкому Татарбунарської міської ради Татарбунарського району Одеської області №521 від 18.12.1997 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 в м. Татарбунари, Одеської області передана у приватну власність ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0, 10 га та для ведення особистого підсобного господарства 0, 06 га (а.с. 121).

В подальшому на замовлення ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_6 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка відводиться для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 117-141).

Рішенням Татарбунарської міської ради № 822-V від 25.10.2010 року, гр. ОСОБА_3 надано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 1000 га у АДРЕСА_1 (а.с. 136).

28 жовтня 2010 року земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, наданій у власність гр. ОСОБА_3 присвоєно кадастровий номер :02:003:0118 (а.с. 137).

Технічна документація разом з обмінними файлами передана до відділу Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області для її погодження та заповнення і реєстрації бланків державних актів на право власності на земельну ділянку. Обмінний файл прийнято 01.03.2011 року (а.с. 118).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про відділ Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 03.09.2012 року №11, завданням відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області є реалізація повноважень Держземагенства України на території Татарбунарського району.

Основними завданнями Держземагентства України, відповідно до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 445, є: 1) реалізація державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності; 2) внесення Міністрові пропозицій щодо формування державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Так, відповідно до п. 4.11 Положення про відділ Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, відділ Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області відповідно до покладених на нього завдань здійснює землеустрій відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (ст. 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації.

Одним із видів документації із землеустрою, згідно з п. «і» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) є технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

У відповідності з положеннями ст. 26 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов'язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником. Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, крім поділу та об'єднання земельних ділянок, включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку; в) копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб; г) матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; ґ) рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди; д) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; е) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; є) кадастровий план земельної ділянки; ж) перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Як вбачається з матеріалів справи, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, яка подана на затвердження до відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області містить усі передбачені ч. 1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій» документи та матеріали (а.с. 117-141).

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про землеустрій», погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

За змістом ст. 186-1 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), підставою відмови у погодженні документації із землеустрою може бути невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Погодження документації із землеустрою та підготовка висновків із викладом зауважень до неї здійснюються безоплатно.

З наведеної норми вбачається, що у разі встановлення компетентним органом відповідності документації із землеустрою вимогам, встановленим ст. 56 Закону України «Про землеустрій», прийняття таким органом рішення про погодженні такої документації є правомірним.

Таким чином, відповідач встановивши, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, відповідає вимогам ч. 1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій», прийняв законне рішення щодо її погодження та заповнення бланка державного акта на право власності на земельну ділянку.

Водночас, суд зазначає, що при обраному позивачем способі захисту порушеного права, а саме шляхом оскарження дій відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області щодо погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право ОСОБА_3 на земельну ділянку АДРЕСА_1, в якій визначена ширина земельної ділянки 23, 10 м, судом відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, перевірялось чи здійснено таке погодження відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тоді як позивачі фактично доводять незаконність дій третіх осіб щодо збільшення ширини земельної ділянки АДРЕСА_1 за рахунок захоплення частини земельної ділянки АДРЕСА_1, якою користуються позивачі, що є спором про майнове право, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності з ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, 11, 69, 71, 72, 86, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, треті особи - Татарбунарська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконними дій щодо погодження технічної документації із землеустрою - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, треті особи - Татарбунарська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконними дій щодо погодження технічної документації із землеустрою - відмовити у повному обсязі.