Справа № 484/325/14-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 484/325/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Мельничук О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.12.2014 року за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року по справі № 484/325/14-а.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.12.2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено спосіб і порядок виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року по справі №484/325/14-а провадження №2-а/484/39/14 (виконавче провадження ВП №44822877) із зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (зі змінами) з урахуванням виплаченої суми, на стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (зі змінами) з урахуванням виплаченої суми, з урахуванням прибуткового податку 25 957,26 грн.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, Військова частина НОМЕР_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, суддя місцевого суду порушив вимоги КАС України, що є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали з відмовою в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року по справі № 484/325/14-а.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року по справі №484/325/14-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (зі змінами).

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, яка встановлюється військовослужбовцям Збройних Сил України, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (зі змінами) з урахуванням виплаченої суми.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (зі змінами) з урахуванням виплаченої суми.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014 року по справі №484/325/14-а апеляційну скаргу в/ч НОМЕР_1 залишено без задоволення, а постанову Первомайського районного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року без змін.

Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 24.07.2014 року видано виконавчий лист по справі №484/325/14-а провадження №2-а/484/39/14.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2014 року ВП №44822877 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №484/325/14-а щодо зобов`язання в/ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% місячного грошового забезпечення, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (зі змінами) з урахуванням виплаченої суми, та боржнику надано семиденний термін для добровільного виконання вимог виконавчого документа, про що обовязково повідомити державного виконавця, який сплив 03.10.2014 року.

Згідно листа в/ч НОМЕР_1 від 17.10.2014 року №350/174/20/895 вбачається, що відповідно до вимог постанов про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2014 року ВП №44822553 та ВП №44822877 військова частина НОМЕР_1 здійснила перерахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 та додано довідку про перерахунок. Щодо зобовязання в/ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні в/ч НОМЕР_1 не може самостійно у добровільному порядку виконати рішення суду в частині виплати коштів ОСОБА_1 у звязку з тим, що відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VІ виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Задовольняючи заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення суд виходив з обґрунтованості цієї заяви, а також з того, що у справі наявні усі необхідні обставини, які ускладнюють виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до ст..14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також, відповідно до п.2 ч.4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті.

Крім того, ч.1 ст. 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, колегія суддів зазначає, що виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, прийняти нову ухвалу, якою

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.12.2014 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року по справі № 484/325/14-а відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик