Справа № 235/6366/14-а
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 235/6366/14-а
Провадження2-а/235/9/15
П О С Т А Н О В А
Іменем України
25 березня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі головуючої судді Величко О.В.,
при секретарі Соболь О.С., Шмигленко О.Ю.
за участю представника позивача Гомлякова В.І.
за участю представника відповідача Максимчука С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську
адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійськ про визнання бездіяльність неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФУ у м. Красноармійську і Красноармійському районі про визнання бездіяльність неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є вдовою померлого інваліда війни 2 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ОСОБА_2 , захворювання, інвалідність та смерть якого пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. В листопаді 2014 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, здійсненні нарахування відповідно до норм чинного законодавства. Проте, відповідачем відмовлено їй у призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не віднесений до категорії військовослужбовців. Просить визнати відмову УПФУ у м. Красноармійську та Красноармійському районі у призначенні їй пенсій по втраті годувальника протиправною, зобов`язати УПФУ у м. Красноармійську та Красноармійському районі призначити їй пенсію по втраті годувальника згідно до ст..ст. 9,10,13,49,52,53,54,59,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.11.2014 року.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що чоловік позивачки ОСОБА_2 до дати своєї смерті обліковувався в Управлінні як отримувач пенсії інваліда 11 групи, що був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Пенсія ОСОБА_3 розраховувалась та виплачувалась у відповідності до ст..ст. 49,50,67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 15,87,91 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» . 03.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Рішенням УПФУ від 10.11.2014 року їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що позивачка не має статусу непрацездатного члена сім`ї померлого ОСОБА_2 до досягнення нею 60-ти річного віку або отримання нею права на пенсію з інвалідності, довідкою № 243 від 22.10.2014 року виданою Красноармійсько -_Селідовським ОМВК не підтверджено статус військовослужбовця померлого ОСОБА_2 та заявниця не досягла пенсійного віку 55 років, передбаченого ст.. 26 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд,вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 10.09.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 9).
У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ( а.с. 10) позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі з вимогою призначити пенсію у зв`язку із втратою годувальника.
Рішенням УПФУ від 10.11.2014 року позивачці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно ст.ст. 21, 114 Сімейного кодексу України - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка,зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї мерлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) поерлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами досягнення 18 років.
Згідно ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст.. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державна пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається особам, зазначеним в ст.. 37 Закону України « Про пенсійне забезпечення», зокрема, право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема - батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку: чоловіки 60 років, жінки 55 років.
Відповідно до копії посвідчень, наданих до матеріалів справи, позивачка має право на пільги і компенсації, передбачені Законом України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та , встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.( а.с. 7).
Суди вважає, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є спеціальним законом, який визначає коло осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до яких відносився і чоловік позивача.
ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни ( а.с. 8). Отже, даний статус не є спірним.
Згідно ч. З розділу 15 «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що дружини військовослужбовців, які померли від захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Позивачка ОСОБА_1 має стаж роботи, що підтверджується трудовою книжкою ( а.с. 17-25).
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», військовослужбовці, особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконання: інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, яз померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язки чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконання інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не меші 20 років.
Згідно ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до військовослужбовців належать: військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 дійсно був призваний Красноармійським об`єднаним міським військовим комісаріатом на військові збори у 1986 році до в/ч НОМЕР_1 в якості військовослужбовця в складі військової частини, отримав ушкодження здоров`я, внаслідок чого захворювання рядового у відставці ОСОБА_2 , 1961 року народження- «Злоякісне новоутворення м`якої тканини грудної клітки. Стан після комбінованого лікування у 2009 р. пухлинне виснаження», яке призвело до смерті, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС ( а. с. 11).
Доводи представника відповідача про відсутностість у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку з посиланням на те, що її чоловік був не військовослужбовцем, так як приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС в період проходження військових зборів є помилковим, оскільки статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до військовослужбовців прирівняні військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Отже, суд вважає, що для призначення пенсії ОСОБА_1 із зниженням пенсійного віку, як вдові померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який був призваний на військові збори, є всі підстави.
Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, особам, які набули право на пенсію,пенсія призначається з дня звернення. Днем звернення за пенсією вважається день прийняття управлінням ПФУ заяви про призначення пенсії.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача про призначення пенсії 03.11.2014 року. За таких обставин суд вважає необхідним зобов`язати відповідача здійснити призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника саме з 03.11.2014 року.
На підставі викладеного, керуючись Законом України « Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України N 22-1 від 25 листопада 2005 року , ст..ст.ст.ст. 5, 11,17-20, 69-72, 86, 94, 158-163,167, 181, 185,186,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійськ про визнання бездіяльність неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним Рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі від 10.11.2014 року про відмову в призначенні пенсії у зв`язку зі втратою годувальника.
Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку по втраті годувальника ОСОБА_2 відповідно до ч. З розділу 15 «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03 листопада 2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги на постанову суду, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб"єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п"ятиденного строку з моменту отримання суб"єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя