Справа № 2-а-4625/11
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р.Справа № 2-а-4625/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015р. по справі № 2-а-4625/11

за позовом ОСОБА_2

до Сумської міської ради , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради «Про надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям» № 1712-МР від 04.07.2008 року в частині надання ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0624 га, терміном на 5 років за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015 р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним Рішення Сумської міської ради «Про надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям» № 1712-МР від 04.07.2008 року в частині надання ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0624 га, терміном на 5 років за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015 р. та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 04.07.2008 року Сумською міською радою прийнято рішення ««Про надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям»» №1712-МР, яким надано ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 спірну земельну ділянку.

На підставі листа ГУ Держемагенства у Сумській області від 28.11.2014 року встановлено, що земельна ділянка перебуває в комунальній власності та може відноситись до земель запасу (том. З а.с.175).

Прийнявши дане рішення, відповідач розпорядився землею територіальної громади міста Суми, що свідчить про реалізацію ним владних управлінських функцій у галузі земельних відносин.

Згода на розроблення проекту землеустрою відносно даної земельної ділянка надано згідно Рішення Сумської міської ради №384-МР від 07.02.2007 року (том.2 а.с.80).

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що порушує права, свободи та законні інтереси позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

При ухваленні рішення судом допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення ОСОБА_2 до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України міськрада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Вирішуючи спір по суті, суд залишив поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 09.12.2014 року (справа № 21-308а14).

Неврахування зазначеного судом першої інстанції, призвело до помилкового вирішення спору.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про розгляд цих позовних вимог в порядку адміністративної юрисдикції за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 198 КАС України та частини 1 статті 203 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 КАС України.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям ухвали про закриття провадження у справі.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015р. по справі № 2-а-4625/11 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Сумської міської ради , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Мельнікова Л.В. Філатов Ю.М.
Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2015 р.