Справа № 2а-1646/11/0712
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015р. м. Київ К/9991/1107/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2011 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Наш-добробут" до Ужгородської міської ради, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області третя особа Управління майном міста Ужгородської міської ради про скасування рішень,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2011 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Наш-добробут" задоволено частково. Скасовано рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області №40 від 01 лютого 2011 року «Про розподіл територій» та №101 від 16 березня 2011 року «Про односторонню відмову від зобов'язання». Зобов'язано Управління майном міста Ужгородської міської ради відновити виконання умов укладеного позивачем договору «Про надання житлово-комунальних послуг» №1 від 01 квітня 2009 року та додаткової угоди до договору від 12 березня 2010 року. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2011 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо зобов'язання Управління майном міста Ужгородської міської ради відновити виконання умов укладеного позивачем договору №1 від 01 квітня 2009 року та додаткової угоди до договору скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеними судовим рішенням суду першої інстанції та рішенням апеляційного суду в частині залишення рішення суду першої інстанції без змін, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області звернувся з касаційною скаргою та просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 12.02.2009 року №27 «Про розподіл територій» затверджено схему розподілу житлового фонду м.Ужгорода на умовах територіальної одиниці (райони № № 1-7) та оголошено конкурс на обслуговування житлового фонду районів № № 1, 2, 3.

Відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії від 27.03.2009 року № 2 TOB «НАШ-ДОБРОБУТ» було визнане переможцем конкурсу з надання послуг по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій у м. Ужгороді «Район №1».

Згідно з наказом Управління майном міста від 30.03.2009 року №44 між Управлінням та позивачем 01.04.2009 року був укладений Договір про надання житлово-комунальних послуг. Строк дії зазначеного Договору згідно з Додатковою угодою від 12.03.2010 року було встановлено до 31.04.2013 року.

Рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 01.02.2011 року №40 «Про розподіл територій» визнано таким, що втратило чинність рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 12.02.2009 року №27.

Також зазначеним рішенням затверджено нову схему розподілу житлового фонду м. Ужгорода (райони № 1-7), зобов'язано Управління майном міста оголосити конкурс на обслуговування житлового фонду району № 1 і за результатами конкурсу та згідно з розподілом територій укласти договори з підприємствами, які обслуговують житловий фонд.

Крім того, рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 16.03.2011 року №101 «Про односторонню відмову від зобов'язання» відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання умов Договору про надання житлово-комунальних послуг від 01.04.2009 року, укладеного між Управлінням майном міста Ужгородської міської ради та TOB "Наш-добробут".

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з рішенням від 01.02.2011 року №40, зобов'язано Управління майном міста оголосити конкурс на обслуговування житлового фонду лише району № 1, який обслуговує позивач, а, як вбачається із змісту цього рішення, з підприємствами, які обслуговують житловий фонд інших районів, вирішено переукласти договори без проведення конкурсу.

Тобто, вказаним рішенням Виконавчий комітет Ужгородської міської ради порушив принципи безсторонності (неупередженості), пропорційності, рівності перед законом, оскільки допущено дискримінацію TOB «НАШ-ДОБРОБУТ», рішення є необґрунтованим, оскільки відповідач не врахував усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 6.4 Договору № 1 про надання житлово-комунальних послуг 01.04.2009 року, укладеного між Управлінням майном міста Ужгородської міської ради (Замовник) та TOB «НАШ-ДОБРОБУТ» (Виконавець), Замовник має право відмовитися від цього Договору в односторонньому порядку у повному обсязі або частково у випадках невиконання Виконавцем як всього цього Договору, так і окремих його положень. Вказана одностороння відмова оформляється рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Інших підстав односторонньої відмови Управління майном міста Ужгородської міської ради від Договору ні цим договором, ні законодавством не передбачено.

Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради та Управлінням майном міста Ужгородської міської ради не надано жодних доказів невиконання позивачем умов зазначеного Договору, а відтак в Управління майном міста Ужгородської міської ради не було законних підстав для такої відмови.

Крім цього, факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань за зазначеним Договором підтверджується, зокрема, зверненнями жителів району № 1 м.Ужгорода (який обслуговує TOB «НАШ-ДОБРОБУТ») до депутатів Ужгородської міської ради, в яких вони зазначають, що TOB «НАШ-ДОБРОБУТ» надає в повному обсязі послуги згідно з укладеними угодами.

Відповідно до ст. 59 цього Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Крім того, при вирішенні спору колегія суддів також враховує позицію Конституційного Суду України викладену в рішенні від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Так, в п. 5 цього рішення Конституційний Суд України зазначає, зокрема про те, що орган місцевого самоврядування має право за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідностіКонституції чи законам України).

Разом з тим Конституційний Суд України зазначає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Таким чином, приймаючи рішення №40 від 01 лютого 2011 року «Про розподіл територій», виконавчий комітет Ужгородської міської ради діяв не у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Тому, колегія суддів погоджує висновок судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про скасування зазначеного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: