Справа № 817/3714/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"30" березня 2015 р. Справа № 817/3714/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" лютого 2015 р. у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Автострада Україна" до Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем в жовтні 2014 року була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 16.05.2012 року по 31.12.2013 року. Актом перевірки від 29.10.2014р. встановлені порушення позивачем податкового законодавства, в результаті чого відповідачем донараховано податок на прибуток підприємства в сумі 102 100грн. На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення на зазначену суму із застосуванням штрафних санкцій. Позивач не погоджується з порушеннями, встановленими відповідачем та стверджує, що податкові зобов'язання сформовані у відповідності до норм податкового законодавства. При здійсненні господарських операцій наявні первинні бухгалтерські документи оформлені належним чином, зауважень до них зі сторони відповідача відсутні, крім того наявні документи на використання в господарській діяльності придбаних ТМЦ, а відтак, податкове повідомлення-рішення є протиправним та належать до скасування.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги відповідач мотивує тим, що дійсно, у позивача була проведена перевірка в ході якої були встановлено відсутність реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «УДАР», оскільки позивачем до перевірки не представлені сертифікати відповідності державної системи сертифікації придбаних ТМЦ, у видаткових накладних не зазначено номера та дати довіреності, по якій отримували товар (щебінь, відсів), не надано актів прийому-передачі товарів, наказів про відрядження особи, яка підписувала видаткові накладні. Так як, на думку відповідача, вказані господарські операції не спричиняють реального настання наслідків, то позивач безпідставно сформував податковий кредит по зазначених контрагентах та безпідставно підніс до валових витрат витрати на придбання ТМЦ по зазначених взаємовідносинах. При цьому, податковий кредит по вищевказаному порушенню зняте актом позапланової виїзної перевірки від 04.06.2014р. №368/17-16-22-01/38212420. Отже, податкове повідомлення-рішення про збільшення суми податку на прибуток підприємств вважає правомірним.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем в жовтні 2014 року була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 16.05.2012р. по 31.12.2013р. за наслідком якої складений Акт №711/17-16-22-01/38212420 від 29.10.2014р. (а. с. 19-86 т.1).

В акті відповідач зазначає, що перевіркою встановлено відсутність реально вчиненої господарської операції позивача з ТОВ «УДАР» по придбанню у жовтні 2013р. щебеню та відсіву. Зазначають, що в порушення норм податкового законодавства, позивач неправомірно сформував витрати, що враховують при визначенні об'єкта оподаткування на суму 528 368грн., оскільки дії з перерахування постачальнику коштів за отримані товари (послуги) відбувалися без фактичного їх отримання та переходу права власності на них.

Неправомірне формування витрат, на думку відповідача, призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 102 100грн.

11 листопада 2014р. відповідачем на підставі висновків акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 127625грн., з яких 102100грн. сума основаного платежу та 25525грн. штрафних санкцій (а. с. 15 т.1).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно не погодився із викладеними в акті перевірки висновками відповідача, та відповідно винесеним податковим повідомленням-рішенням з огляду на таке.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автострада Україна» зареєстроване Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 16.05.2012, , перебуває на обліку як платник податків в ДШ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області з 17.05.2012, зареєстроване платником податку на додану вартість, свідоцтво № 200051779 НБ №450051 від 13.12.2012; види діяльності: діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним виробами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; неспеціалізована оптова торгівля; вантажний залізничний транспорт; вантажний автомобільний транспорт; транспортне оброблення вантажів, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки.

Суд встановив, що 29.04.2013 між ТОВ «УДАР» (Постачальник) та ТОВ «Автострада Україна» (Покупець) укладено договір поставки б/н (а.с.85-87 т.1), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товар: щебінь та відсів із природного каменю. Загальна кількість Товару визначається згідно з накладними на відвантаження Товару. Кількість та асортимент Товару можуть бути додатково визначені у специфікаціях. Ціна Товару визначається згідно з накладними на відвантаження Товару та/або в додатках до даного договору.

Поставка Товару здійснюється на умовах СРТ - місце поставки вказується згідно з заявками Покупця та/або РСА - місце відвантаження, відповідно до міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, якщо інше письмово не погоджено сторонами (п.4.1 Договору).

Відповідно до п.4.3 Договору на кожну партію Товару Покупець надає Постачальнику замовлення в письмовій формі, де зазначається номенклатура-асортимент, фракція, кількість, залізничні реквізити та адреса одержувача Товару. Дане замовлення надається Постачальнику не пізніше ніж за 15 днів до дати відвантаження товару. При поставці залізничним транспортом за невірно надані реквізити одержувача Покупець сам сплачує штрафні санкції відповідно до Статуту залізниці України та постанови КМУ України.

Згідно з п.4.7 Договору Товар вважається зданим Постачальником та прийнятим покупцем:

- по кількості - відповідно до кількості, що зазначена у видатковій накладній

Постачальника;

- по якості - відповідно до якості, що зазначена в ДСТУ.

Перехід до Покупця права власності на продукцію, що поставляється за Договором, відбувається в момент підписання відповідних накладних документів представником Покупця. При виявлені недостачі, або неякісної продукції, представник Покупця складає відповідний акт, який є підставою для пред'явлення претензій Постачальнику (п.4.8 Договору).

Як зазначено вище по тексту постанови, в акті перевірки відповідача вказано, що позивач неправомірно сформував витрати, що враховують при визначенні об'єкта оподаткування, по господарській операції з контрагентом ТОВ «УДАР» у жовтні 2013р. на суму 528368грн., що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 102100грн.

Разом з тим, судом встановлено, що обставини щодо реальності зазначеної господарської операції за аналогічний період між тими ж контрагентами встановлено 28.10.2014р. постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/2744/14 (а. с. 87-95 т.1), залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду 18.12.2014р.

Із зазначеної постанови вбачається, що судом проаналізовані всі документи бухгалтерського обліку ТОВ «Автострада Україна», якими оформлені спірні господарські операції, і які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача та використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, з метою отримання прибутку. Таким чином, такі документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статті 70 КАС України, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Таким чином обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 1 ст.72 КАС України).

Відповідно до п. 138.1, 138.2 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 стаггі 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.4 ст.138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України зазначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, оскільки судом встановлено, що господарська операція позивача з ТОВ «УДАР» по придбанню у жовтні місяці 2013р. щебеню та відсіву не містить у собі ознак безтоварності, то суд приходить до висновку, що доводи та висновки відповідача, викладені у акті перевірки від 29.10.2014р. щодо безтоварності господарської операції з вказаним контрагентом є такими, щодо ґрунтуються на припущеннях відповідача та осіб, що проводили перевірку та не підтверджено відповідними доказами, а тому податкове повідомлення - рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку не прибуток підприємств на суму 127625 грн. не відповідає критеріям правомірності, встановленим в ст. 2 КАС України, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи ж відповідача є не переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Автострада Україна" вул. Гагаріна,39,м.Рівне,33003

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,