Справа № 815/5490/14
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5490/14
У Х В А Л А

26 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участі:

представника позивача - Майоровой Н.М.,(за довіреністю)

представника відповідача - Півневой А.С., (за довіреністю),

представника відповідача - Мазур Н.С., (за довіреністю),

представника відповідача - Боровець Ю.В., (за довіреністю),

представника прокуратури - Ейсмонт І.С., (за посвідченням),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі та ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, про визнання протиправним рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі викладене у листі, про зобов'язання ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області видати висновок про повернення помилково сплаченого податку та про стягнення з Державного бюджету помилково сплачений податок на прибуток у розмірі 22000000 грн., за участю прокуратури Одеської області, суд -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Одеський нафтопереробний завод» (далі ПАТ «Одеський НПЗ», позивач), звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом та з заявою про зміну позовних вимог (а.с. 85-91): до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправною бездіяльність СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі щодо ненадання висновку Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області. Серед визначених позовних вимог позивач просив суд зобов'язати ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області видати Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області висновок про повернення публічному акціонерному товариству «Одеський нафтопереробний завод» з державного бюджету України помилково сплаченого податку на прибуток у розмірі 22000000,00 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з 27.03.1991 року позивач як платник податків перебував на обліку в СДПІ з ОВП у м. Одесі, що підтверджується випискою з ЄДР (а.с. 46), а з 05.01.2015 року на обліку як платник податків в ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, що підтверджено повідомленням (а.с. 119).

30 липня 2010 року, платіжним дорученням №30, ПАТ «Лукойл - Одеський нафтопереробний завод» перерахував аванс по податку на прибуток за 1-е півріччя 2010 року в сумі 31000000,00 грн., отримувач - ГУ Держказначейства в Одеській області, банк отримувача: ГУДКУ в Одеській області м. Одеса на розрахунковий рахунок 0002 (а.с. 61). 30 липня 2010 року кошти в розмірі 31000000 грн., проведено банком, що підтверджено штампом ПАТ «СІТІБАНК» на платіжному доручені.

12 лютого 2015 року позивач з посиланням на ст. 43 ПК України та п.6 Наказу Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року №882/1188, подав до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси заяву № 5-11/141 про повернення помилково сплачених грошових зобов'язань в сумі 22000000, 00 грн., (а.с. 121).

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, розглянуло листи позивача № 5-11/141, № 5-11/142 від 12.02.1015 року та з посиланням на положення п. 43.3 ст. 43 ПК України надало відповідь, що заявлені кошти не підлягають поверненню. (а.с. 120).

Отже відповідач не вживав заходів для повернення позивачу помилково сплачених грошових зобов'язань в сумі 22000000,00 грн., а саме: не підготував та не подавав відповідному органу ДКС України висновок про повернення відповідних сум.

З огляду на наведене, позивач просить задовольнити позов в частині зобов'язання ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області видати Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області висновок про повернення публічному акціонерному товариству «Одеський нафтопереробний завод» з державного бюджету України помилково сплаченого податку на прибуток у розмірі 22000000,00 грн.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

Відповідно до ст. 17 КАС України, предметом оскарження до адміністративного суду можуть бути рішення (нормативно-правові акти або правові акти індивідуальної дії), дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. За змістом цієї норми предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, підставою для звернення позивача до суду є наявність, на його думку, в діях ДПІ у Суворовському районі м. Одеси порушення вимог податкового законодавства, що виявились у ненаданні органу казначейської служби висновку про повернення 22000000,00 грн.

З метою захисту власних прав та інтересів, пов`язаних з поверненням на його користь з бюджету помилково сплаченої ним суми грошового зобов`язання, позивач просить суд зобов`язати відповідача надати висновок про таке повернення.

Відповідно до п.п. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 ПК України, помилково сплачені грошові зобов'язання, це суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Правовідносини щодо повернення з бюджету податків з підстав, передбачених законом, виникають між платником податків та державою в особі відповідного органу доходів і зборів, на який згідно із ПК України покладені повноваження по здійсненню контролю за своєчасністю та правильністю сплати до бюджету податків, та відповідного територіального органу Державної казначейської служби України з огляду на запроваджену Бюджетним кодексом України казначейську форму обслуговування бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 45 БК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Приписами ст. 43 ПК України, визначено умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань. Помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Виходячи положень ст. 43 ПК України, суд приходить до висновку, що вимога про зобов'язання ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області видати органу казначейської служби висновок про повернення помилково сплаченого податку на прибуток є неналежним способом захисту порушеного права платника податку і не підлягає розгляду в суді, оскільки у разі не вчинення дій з повернення помилково сплаченого податку, право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, а тому способом захисту цього права має бути вимога про стягнення зазначених коштів.

Аналогічна правова позицію висловлена Верховним Судом України у постановах від 17.06.2008 року у справі № 21-587во08, 24.02.2009 № 21-2141во08.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є неналежним способом захисту порушеного права платника податку і не підлягають розгляду в суді, а отже, у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України провадження у цій частині позовних вимог підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 160, ст. 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 815/5490/14 в частині позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області видати Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області висновок про повернення публічному акціонерному товариству «Одеський нафтопереробний завод» з державного бюджету України помилково сплаченого податку на прибуток у розмірі 22000000,00 грн.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою щодо заявлення вищенаведених позовних вимог не допускається.

Ухвала набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 30.03.2015 року

Суддя О.А. Вовченко

закриття провадження у справі в частині позовних вимог