Справа № 2а/2470/3070/11
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р. м. Чернівці справа № 2а/2470/3070/11

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоряк У.С.,

представника позивача Лютікової Н.О.,

представника відповідача Фуштея М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Інвест Буд" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковина Інвест Буд" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про визнання нечинними наступних податкових повідомлень-рішень:

- № від 19 липня 2011р. про донарахування податку на прибуток у сумі 605788грн. та застосування штрафної санкції з цього виду податку сумі 151447 грн.,

- № від 19.07.2011р. про донарахування податку на додану вартість у сумі 623540.0 грн. та застосування штрафної санкції з цього виду податку у сумі 150051.50 грн.,

- № від 19.07.2011р. про зменшення суми від'ємного значення оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011р. на суму 398924,0 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вище вказані рішення не відповідають вимогам чинного законодавства.

Підставою для проведення нарахувань податкових зобов'язань та застосування штрафних санкцій за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями був акт №1843/23-3/33173926 від 04.07.2011р., висновки якого, стверджує позивач, суперечать наявній в підприємства первинній документації та базуються на невірному застосуванні податковим органом норм податкового законодавства та ігноруванні вимог законодавства, що регулює відносини містобудування.

Позивач пояснює, що відповідач вважає, що каналізаційний колектор - окремий будівельний об'єкт, жодним чином не пов'язаний з багатоповерховими житловими будинками, що будуються позивачем за адресою: м. Чернівці, пр-кт Незалежності 116 для подальшого продажу. Тому відповідач стверджує, що витрати на його будівництво - є витратами на створення основних фондів, які не будуть використовуватися у власній господарській діяльності, а є інвестиціями в майно неприбуткової організації - міської ради. З цих міркувань відповідач зазначає, що вказані витрати відповідно до вимог п.5.3.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не підлягають включенню до складу валових витрат і відповідно податок на додану вартість з цих витрат не може бути віднесений до податкового кредиту.

Позивач не погоджується з висновком відповідача про те, що умовами домовленості між Чернівецькою міською радою та ТОВ "Буковина-Інвест-Буд" передбачено інвестицію позивача в майно територіальної громади міста Чернівці - безоплатне виготовлення та передача в розпорядження міської ради колектора, спорудженого за кошти позивача, що виключає отримання позивачем доходу та не відноситься до власної господарської діяльності. Спростовує також твердження відповідача, що на підставі вказаного вище позивач не мав права на формування валових витрат за рахунок витрат на будівництво колектора.

Окрім того, зауважує, письмовими доказами безумовно доведено наявність прямого причинно-наслідкового зв'язку між отриманням позивачем земельної ділянки площею1,75га для будівництва багатоквартирного житлового комплексу та виконанням зобов'язань по проектуванню та будівництву інженерних мереж житлового кварталу (каналізаційного колектора).

Таким чином, позивач вважає, що донарахування податкових зобов'язань за оскаржуваними повідомленнями-рішеннями проведено з порушенням норм матеріального права та податкового законодавства, тому, з урахуванням уточнень та доповнень до позову, просить визнати їх протиправними та скасувати.

Відповідач позов не визнав, в письмових запереченнях наданих суду повідомив, що за результатами перевірки ТОВ "Буковина-Інвест-Буд" за період фінансово-господарської діяльності з 01.04.2009 року по 31.03.2011 року, проведеної працівниками податкового органу встановлені порушення:

- п.4.1 ст.4 частини 3, п.5.1., п.п.5.2.1., п.п.5.2.2 п.5.2., п.п.5.3.1, п.п.5.3.2 п.5.3, п.п.5.4.7 п.5.4. ст.5., п.6.1. ст.6, п.п. 3.1.4. п. 8.1 ст.8, п.п. 11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" (у редакції Закону України від 22 травня 1997 року №283/97-ВР із змінами та доповненнями) в результаті встановлено його заниження на суму 605788,0 грн., в тому числі за 2009 рік занижено в сумі 490607,0 грн., за 2010 рік занижено в сумі 115181,0 грн., та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування за період з 01.04.2009 року по 31.03.2011 року у сумі 398924,0 в тому числі за І квартал 2011 року в сумі 398924,0 грн.;

- п.4.1 ст. 4., п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.2., п.п.7.4.4., п.п.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами та доповненнями), п.5.12.5 "Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку па додану вартість", затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року.

Вказує, що вбудований та введений в експлуатацію колектор передбачено передати від інвестора в розпорядження міської ради, тобто не передбачено його використання у господарській діяльності ТОВ "Буковина-Інвест-Буд".

Операція по інвестиції в майно територіальної громади міста Чернівці не пов'язана з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці ТОВ "Буковина-Інвест-Буд".

Умовами домовленостей між Чернівецькою міською радою та ТОВ "Буковина-Інвест-Буд" не передбачено зарахування вартості збудованого колектору оплату витрат на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів, виданих державними органами для ведення господарської діяльності.

Також, стверджує, що ТОВ "Буковина-Інвест-Буд" фактично здійснювало самостійне виготовлення основних фондів, не передбачених для використання у власній господарській діяльності. Тому, у підприємства відсутнє право на формування податкового кредиту з вартості витрат на будівництво невиробничого основною фонду - магістрального каналізаційного колектора.

Щодо права власності на магістральний колектор, відповідач вказує, що магістральний каналізаційний колектор діаметром 800-1000 мм, довжиною 2,5 км на ділянці від каналізаційної насосної станції (КНС №5) на вул. Сторожинецькій до ствола глибинного каналізаційного колектора на вул. Черняхівського не є складовою частиною вартості житлових будинків виходячи з того, що він знаходиться на окремій земельній ділянці за межами кварталу забудови в межах червоних ліній, є магістральним трубопроводом для суспільних потреб, будівництво якого мало би здійснюватись за державні кошти.

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відхилити позовні вимоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини в справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Так, в процесі судового розгляду встановлено, що позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Буковина-Інвест-Буд" (ідентифікаційний код 33173926) зареєстроване Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 20.10.2008 р. та взято на облік в органах державної податкової служби 15.11.2004 р. за № 2940.

Працівниками Державної податкової інспекції у м. Чернівці проведено планову виїзну документальну перевірку позивача за період фінансово-господарської діяльності з 01.04.2009 року по 31.03.2011 року, за результатами якої складено акт №1843/23-3/33173926 від 04.07.2011р.

За інформацією, що викладена в акті перевірки, підприємство порушило:

- п.4.1 ст.4 частини 3, п.5.1., п.п.5.2.1, 5.2.2, п.5.2., п.п.5.3.1, п.п. 5.3.2, п.5.3, п.п.5.4.7. п.5.4. ст.5, п.6.1. ст.6, п.п.8.1.4, п.8.1 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств ", в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 605788 грн., в тому числі за 2009рік в сумі 490607 грн., за 2010рік у сумі 115181,0 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування за період з 01.04.2009 року по 31.03.2011 року у сумі 398924 грн. в тому числі за І квартал 2011 року в сумі 398924,0грн.;

- п. 4.1. ст. 4, п.п.7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.2, п.п. 7.4.4., п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.5.12.5 "Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість", затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року №166 (в редакції наказу від 15.06.2005р. №213) в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 623540,0 грн.

На підставі акту перевірки №1843/23-3/33173926 від 04.07.2011 року відповідачем були ухвалені:

- податкове повідомлення-рішення № від 19 липня 2011р., яким позивачу донараховано податку на прибуток у сумі 605788грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 151447 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 19 липня 2011р., яким донараховано податку на додану вартість у сумі 623540.0 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 150051.50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 19 липня 2011р., яким зменшено суму від'ємного значення оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011р. на суму 398924,0 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення було оскаржено платником податків в адміністративному порядку до податкових органів вищого рівня. За наслідками апеляційного оскарження - їх залишено в силі.

Згідно висновків податкового органу, вказані порушення виникли внаслідок віднесення позивачем до складу валових витрат та податкового кредиту в період, що перевірявся, витрат на будівництво та податку на додану вартість, що сплачений з витрат на будівництво каналізаційного колектора.

Як стверджується в акті перевірки будівництво колектора є самостійним виготовленням основних фондів, які не передбачені для використання у власній господарській діяльності, тому в підприємства не має права на формування валових витрат та податкового кредиту за рахунок витрат невиробничого основного фонду - магістрального каналізаційного колектора.

Так, судовим розглядом встановлено, що листом від 15.02.2005року вих.№3 позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про надання для здійснення підприємницької діяльності - будівництва житла, земельної ділянки, обмеженої вулицями Червоноармійською, Рівненською, Сторожинецькою, проспектом Незалежності в м. Чернівці. Листом від 15.03.2005року № 7-6а/483 Департамент повідомив заявника про те, що рішенням 30 сесії міської ради від 24.02.2005року затверджений проект детального плану вказаної території і розгляд питань по виділенню земельних ділянок під будівництво буде проводитися на конкурсних засадах.

Листом від 08.04.2005 року №6/667 Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради надіслав позивачу письмову пропозицію щодо виділення земельної ділянки площею 1,75 га для будівництва багатоквартирного житлового комплексу (орієнтовно 200 квартир) з об'єктами соцкультпобуту, на найбільш вигідних умовах для міської ради за обов'язкових умов: проектування та будівництво магістрального каналізаційного колектора діаметром 800-1000, довжиною 2,5 км на ділянці від каналізаційної насосної станції (КНС) №5 по вул. Сторожинецької до ствола глибинного каналізаційного колектора по вул. Черняховського; розробка робочої проектно-кошторисної документації на будівництво магістральних мереж інженерного забезпечення масиву забудови, обмеженого вулицями Червоноармійською, Рівненською, Сторожинецькою, проспектом Незалежності; перенесення магістрального водогону діаметром 1000 мм та водоводу діаметром 300 мм по проспекту Незалежності довжиною 380 погонних метрів; пропозиції по величині безкоштовної передачі побудованого житла міській територіальної громаді. Для визначення інвесторів забудовників у зазначеному масиві запропоновано подати відповідні пропозиції до 22.04.2005року.

Листом від 13.04.2005 року № 7-6/956 Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради повторно повідомив позивача з приводу виділення земельних ділянок під проектування та будівництва на території, обмеженої вулицями Червоноармійською, Рівненською, Сторожинецькою, проспектом Незалежності та те, що Департаментом проводиться розрахунок необхідних для проектування та будівництва магістральних інженерних мереж коштів. В засобах масової інформації підготовлено оголошення про залучення коштів інвесторів на будівництво інженерних мереж на конкурсних засадах. Переможцям конкурсу буде виділено земельні ділянки в районі забудови.

На виконання зазначених вище вимог Департаменту позивач листом від 18.04.2005 року №24 спрямував конкурсні пропозиції щодо отримання земельної ділянки площею 1,75га під будівництво житлових будинків.

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 21.04.2005 року №141-р було створено комісію з розгляду інвестиційних пропозицій будівництва житлового комплексу на проспекті Незалежності 111 та визначення інвестора на виконання робіт з проектування та будівництва інженерних мереж для житлового кварталу обмеженого вулицями Червоноармійською, Рівненською, Сторожинецькою, проспекту Незалежності.

Як вбачається з преамбули Розпорядження предметом діяльності комісії є розгляд інвестиційних пропозицій підприємств та організацій міста щодо будівництва житлового комплексу на проспекті Незалежності та підготовки рішення виконавчого комітету щодо визначення інвестора на виконання робіт з проектування та будівництва інженерних мереж для цього житлового кварталу.

Протоколом засідання комісії з розгляду інвестиційних пропозицій будівництва житлового комплексу на проспекті Незалежності, 116 та визначення інвестора на виконання робіт з проектування та будівництва інженерних мереж для житлового кварталу обмеженого вулицями Червоноармійською, Рівненською, Сторожинецькою, проспекту Незалежності від 12.04.2005року доводиться, що інвестиційні пропозиції з зобов'язаннями по проектуванню та будівництву каналізаційного колектора подавалися, як обов'язкові саме в межах конкурсу на отримання земельної ділянки площею 1,7га для проектування та будівництва багатоквартирного житлового комплексу.

Рішенням виконкому Чернівецької міської ради від 17.05.2005 року №372/8 по пропозиціях конкурсної комісії по наслідках розгляду конкурсних пропозицій на будівництво житлового комплексу на проспекті Незалежності,116 та визначення інвестора на виконання робіт з проектування та будівництва інженерних мереж для житлового кварталу було визначено ТОВ "Буковина Інвест Буд". Пунктом 3 вказаного рішення відповідні служби міської ради зобов'язано до 26.05.2005 року підготувати проект договору з інвестором на виконання робіт, зазначених в п.1 цього рішення та передачі інвестору земельної ділянки орієнтовною площею 1,7 га з послідуючим затвердженням договору на сесії міської ради.

На виконання рішення МВК від 17.05.2005 року № 372/8 між позивачем та Чернівецькою міською радою був укладений Договір №787-юр 28.12.2005 року "Про виконання робіт з проектування та будівництва інженерних мереж для житлового кварталу, обмеженого вулицями Сторожинецької, Рівненської, Червоноармійською та проспектом Незалежності".

Відповідно до п. 1.1. Договору №787-юр від 28.12.2005 року предметом договору є визначення порядку замовлення та інвестування ТОВ "Буковина-Інвест-Буд" виконання робіт з проектування та будівництва інженерних мереж для житлового кварталу, обмеженого вулицями Сторожинецькою, Рівненською, Червоноармійською та проспекту Незалежності.

Згідно п.2.1 Договору інвестор зобов'язується виступити замовником на проектування та виконання робіт з проектування та будівництва інженерних мереж для житлового кварталу, обмеженого вулицями Сторожинецькою, Рівненською, Червоноармійською та проспектом Незалежності: запроектувати та виконати за власні кошти будівництво магістрального каналізаційного колектора діаметром 800-1000 мм, довжиною 2,5 км на ділянці від каналізаційної насосної №5 на вул. Сторожинецькій до ствола глибинного каналізаційного колектора на вул. Черняховського до 01.01.2007 року. ( п.2.1.1.); розробити робочу проектно-кошторисну документацію на будівництво магістральних мереж інженерного забезпечення кварталу забудови - протягом 2-х місяців з моменту передачі Інвестору земельної ділянки орієнтовною площею 1,7га для проектування та будівництва житлового комплексу ( п.2.1.2).

Згідно п.2.2. Договору рада зобов'язується в місячний термін з дня підписання договору винести на розгляд чергової сесії питання про надання Товариству права на виготовлення проектів відведення земельної ділянки в межах кварталу орієнтовно площею 1,7га по проспекту Незалежності. Відповідно до п.3.1. Договору в разі невиконання п.2.2. Договору Рада зобов'язується у повному обсязі відшкодувати всі витрати, понесені Інвестором у зв'язку із виконанням ним умов договору.

За даними акту перевірки збудований та введений в експлуатацію колектор передбачено передати від інвестора в розпорядження міської ради, тобто не передбачено його використання у господарській діяльності ТОВ "Буковина-Інвест-Буд".

В ході перевірки, як свідчить зміст акту, також встановлено, що позивач в перевіряємому періоді фактично здійснював самостійне виготовлення основних фондів, не передбачених для використання у власній господарській діяльності.

Операція по інвестиції в майно територіальної громади міста Чернівці не пов'язана з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці ТОВ "Буковина-Інвест-Буд".

Відповідач вважає, що каналізаційний колектор - окремий будівельний об'єкт, жодним чином не пов'язаний з багатоповерховими житловими будинками, що будуються позивачем за адресою: м.Чернівці, пр-кт Незалежності, 166 для подальшого продажу, а тому витрати на його будівництво - є витратами на створення основних фондів, які не будуть використовуватися в власній господарській діяльності, а є інвестиціями в майно неприбуткової організації - міської ради.

З висновків акта перевірки також вбачається, що вказані витрати відповідно до вимог п.5.3.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не підлягають включенню до складу валових витрат і відповідно податок на додану вартість з цих витрат не може бути віднесений до податкового кредиту.

Суд вважає висновки, що стали підставою донарахування податку на прибуток, податку на додану вартість та зменшення суми від'ємного значення оподаткування податком на прибуток хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, позивачем витрати щодо спорудження колектора віднесені в періоді, що перевірявся до складу валових витрат.

У відповідності до статті 3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 № 334/94-ВР (далі - Закон № 334/94-ВР) об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно п.4.3. цього Закону на суму валових витрат платника податку, визначений ст.5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Згідно п.4.1. ст.4 Закону № 334/94-ВР валовий дохід - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, як на території України, так і за її межами. Зокрема, до складу валового доходу входять загальні доходи від продажу товарів, робіт, послуг.

У відповідності до п.5.1. ст. 5 Закону № 334/94-ВР під валовими витратами розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно статті 1 Закону № 334/94-ВР господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

У пункті 5.2.1 ст. 5 Закону № 334/94-ВР визначено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку із підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, визначених п.5.3-5.7 цієї статті.

Згідно п.5.11. ст.5 Закону встановлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Закону, не дозволяється.

Таким чином, витрати на будівництво каналізаційного колектора входять до складу ціни будівництва житлового мікрорайону згідно розробленої проектно-кошторисної документації, тому відповідно до норм п.5.1, 5.2.1. ст.5 Закону "Про оподаткування прибутку підприємств" повинні включатися до складу валових витрат позивача в тих податкових періодах, коли було проведено ці витрати.

Оподаткування операцій з пов'язаними особами визначено пунктом 7.4. статті 7 Закону № 334/94-ВР, відповідно до п.п. 7.4.1 з метою оподаткування: доходу, отриманого платником податку від продажу товарів (робіт, послуг) пов'язаним особам, визначається виходячи із договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу.

Разом з тим, згідно п.п. 7.4.3 положення підпунктів 7.4.1, 7.4.2 поширюються також на операції з особами, які не є платниками податку, встановленого статтею 10 цього Закону, або сплачують податок на прибуток за іншими, ніж платник податку, ставками.

З огляду на зазначені положення, суд вважає помилковим висновок податкового органу про безпідставне завищення товариством суми валових витрат на суму 3271071 грн. за рахунок віднесення витрат на спорудження каналізаційного колектора.

В свою чергу, у позивача виникає податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму переданого майна, адже, у відповідності до п.4.2 ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість" безоплатна передача майна є об'єктом оподаткування ПДВ за звичайними цінами.

Таким чином, безпідставним є посилання відповідача на порушення позивачем п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1, 7.4.2, 7.4.4, 7.4.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та відсутність у нього права на включення до податкового кредиту податку на додану вартість з витрат на будівництво та введення в експлуатацію каналізаційного колектора.

Слід зазначити, що відповідач, в підтвердження обґрунтованості прийнятих рішень посилається також на те, що побудований позивачем каналізаційний колектор є магістральним трубопроводом, відповідно до ч.1 ст.7 Закону "Про трубопровідний транспорт" є об'єктом загальнодержавної власності, не може перебувати у власності та користуванні суб'єкта приватного права і використовуватися ним у власній господарській діяльності.

Суд звертає увагу на те, що такі обставини встановлювалися рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили у аналогічній справі між цими ж сторонами (постанова Ченівецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі №2а-52/10/2470 за позовом ТзОВ "Буковина-Інвест-Буд" до ДПІ у м. Чернівцях про визнання не чинними податкових повідомлень-рішень, ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014 року). Точніше, вказані доводи відповідача оцінено як помилкові.

В судових рішеннях наведено висновок щодо помилковості такої позиції податкового органу.

Крім того, судовими рішеннями встановлено також обґрунтованість доводів позивача щодо пов'язаності будівництва житлових будинків в житловому мікрорайоні по просп. Незалежності 116 з будівництвом каналізаційного колектора діаметром 800-1000мм як головної та належної речей, одночасне існування яких є необхідною умовою здійснення позивачем господарської діяльності з продажу приміщень в будинках, що ним будуються.

На додачу, в цих же судових рішеннях наведено висновок, що витрати на будівництво каналізаційного колектора є складовою ціни будівництва житлового мікрорайону згідно проектно-кошторисної документації.

Частиною першою статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому, враховуючи вище наведене, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо безпідставності віднесення до валових витрат та податкового кредиту витрат та сум податку на додану вартість, сплачених у зв'язку із будівництвом каналізаційного колектора для обслуговування житлового мікрорайону.

Згідно з частинами першою-другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів суду правомірність прийнятих ним рішень.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про протиправність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень № від 19.07.2011р. про донарахування податку на прибуток у сумі 605788грн. та застосування штрафної санкції з цього виду податку сумі 151447 грн., № від 19.07.2011р. про донарахування податку на додану вартість у сумі 623540,0 грн. та застосування штрафної санкції з цього виду податку у сумі 150051,50 грн., № від 19.07.2011р. про зменшення суми від'ємного значення оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011р. на суму 398924,0 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 19 липня 2011р. про донарахування податку на прибуток у сумі 605788грн. та застосування штрафної санкції з цього виду податку сумі 151447 грн.;

- № від 19.07.2011р. про донарахування податку на додану вартість у сумі 623540.0 грн. та застосування штрафної санкції з цього виду податку у сумі 150051.50 грн.;

- № від 19.07.2011р. про зменшення суми від'ємного значення оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2011р. на суму 398924,0 грн.

3. Стягнути на користь позивача з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 10,20грн.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі складена 30 березня 2015 р.

Суддя Г.Г. Спіжавка