Справа № 277/66/15-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дармограй І.І.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" квітня 2015 р. Справа № 277/66/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "11" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано дії УПФУ в Ємільчинському районі щодо не виплати ОСОБА_3 в повному обсязі коштів, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 23.07.2014 року по 22.01.2015 року - неправомірними.

Зобов'язано управління пенсійного фонду України в Ємільчинському районі здійснити перерахунок належної ОСОБА_3 доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплату додаткової пенсії відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 23.07.2014 року по 22.01.2015 року, за виключенням фактично отриманих ним сум за вказаний період.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

У апеляційній скарзі Управлінні Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області, віднесений до 4 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач отримує виплати згідно зі ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одної мінімальної заробітної плати.

За змістом ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, віднесеним до 4 категорії, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Однак, ст.ст.39,51 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що порядок обчислення підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаного положення ст.39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 23.11.2011 року прийнято постанову № 1210 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У відповідності до вказаної постанови КМ України, позивачу провадиться нарахування і виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI, яким були внесені зміни до ст.39 та ст.51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" і які обмежували права громадян, щодо виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням Конституційного суду України у справі № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ст.39 та ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинними у редакції до внесення змін до них Законом України „Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України «Про державний бюджет України на 2011 рік», «Про державний бюджет України на 2012 рік» та «Про державний бюджет України на 2013 рік» втратили чинність.

Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню: ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, відповідно до якої підвищення до пенсії як непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення -- в зоні посиленого радіоекологічного контролю - не може бути нижчим ніж одна мінімальна заробітна плата та ст.51 цього Закону України, в редакції, відповідно до якої особам віднесеним до 4 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання коштів, передбачених ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 23.07.2014 року по 02.08.2014 року.

Що стосується проведення вказаних виплат за період з 03.08.2014 року по 22.01.2015 року, то необхідно зазначити наступне.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"», який набрав чинності 03.08.2014 року, розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» був доповнений пунктом 6-7 згідно якого установлено, що норми і положення статей 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

У світлі рішень Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012 суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі , у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі й на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України, закону про Державний бюджет на відповідний рік та інших законів України.

Метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги за період з 03.08.2014 року по 22.01.2015 року залишенню не підлягають.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "11" лютого 2015 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 03.08.2014 року по 22.01.2015 року та прийняти в цій частині нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо проведення перерахунку та виплати коштів, передбачених ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 03.08.2014 року по 22.01.2015 року відмовити за безпідставністю.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 с.Малий Яблунець,Ємільчинський район, Житомирська область,11241

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області вул.Леніна,45,смт.Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11000

- ,