Справа № 333/10474/14-а(2-а/333/22/15)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" березня 2015 р.справа № 333/10474/14-а(2-а/333/22/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо не врахування до заробітної плати для призначення пенсії державного службовця ОСОБА_1 середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми компенсації за невикористану відпустку, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, - неправомірними, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної позивачу, пенсії державного службовця, починаючи з 01 січня 2015 року з урахуванням у складі заробітної плати сум компенсації за невикористану відпустку, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №09-20/1003 від 15.04.2013 року, та загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку на момент призначення пенсії - 80%, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з 15 листопада 2014 року з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №09-20/2464 від 05.12.2014 року, та загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку на момент призначення пенсії - 80%. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя просить скасувати постанову першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позивачу позовних вимог відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить змінити постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя. З 15.04.2013 року їй була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». При обрахунку розміру пенсії державного службовця у заробітку позивача відповідачем не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми компенсації за невикористану відпустку.

Згідно довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №09-20/1003 від 15.04.2013 року за період з 01.04.2011 року по 31.03.2013 року, позивач за час роботи отримувала інші виплати, до яких віднесені, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові питання, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.15).

20 листопада 2014 року позивач звернулась до Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя з заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, з якої нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.10).

Відповідно до довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №09-20/2464 від 05.12.2014 року за період з 01.04.2011 року по 31.03.2013 року, позивач за час роботи отримувала інші виплати, до яких віднесені, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові питання, компенсація за невикористану відпустку, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.17-18).

19 грудня 2014 року позивач звернулась до Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя з заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: суми компенсації за невикористану відпустку, з якої нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.16).

Однак, відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку, мотивуючи тим, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Такі види виплат, як матеріальна допомога, індексація грошових доходів та компенсація за невикористану відпустку не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не можуть враховуватися для обчислення пенсії (а.с.10-11).

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Так, відповідно до частини першої ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Крім того, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно абзацу четвертого п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, передбачені законодавством, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Згідно довідок про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №09-20/1003 від 15.04.2013 року та №09-20/2464 від 05.12.2014 року з матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, компенсації за невикористану відпустку відповідно було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зазначене сторонами не заперечувалось.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові питання, компенсація за невикористану відпустку, на які нараховувалися збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вирішуючи питання щодо строків поновлення порушених прав позивача, суд першої інстанції правомірно виходив з наступного.

Матеріалами справи підтверджено і сторонами не спростовано, що довідка про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №09-20/1003 від 15.04.2013 року надана позивачем до пенсійного органу лише 20 листопада 2014 року разом із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, а довідка про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №09-20/2464 від 05.12.2014 року надана позивачем до пенсійного органу лише 19 грудня 2014 року разом із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: суми компенсації за невикористану відпустку.

Зазначене свідчить про те, що до 20 листопада 2014 року у відповідача були відсутні будь-які правові підстави та можливості для врахування при призначенні пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, а до 19 грудня 2014 року - суми компенсації за невикористану відпустку.

Відповідно до частини четвертої ст.45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З огляду на вищенаведене та враховуючи дату звернення позивача до відповідача із заявою про здійснення відповідного перерахунку, а саме - 20 листопада 2014 року та 19 грудня 2014 року відповідно, суд прийшов до висновку, що порушені права позивача щодо неврахування при призначенні пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання підлягають поновленню лише з 15 листопада 2014 року, а щодо неврахування при призначенні пенсії суми компенсації за невикористану відпустку - з 15 грудня 2014 року.

Таким чином, аналізуючи зазначені нормативно-правові акти, суд приходить до висновку про те, що з 15 листопада 2014 року позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 15 грудня 2014 року - суми компенсації за невикористану відпустку, на які також нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку на момент призначення пенсії - 80%.

Тобто, вірним є твердження, що відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

Отже, відмова відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, компенсації за невикористану відпустку, є неправомірною, а вимоги позивача в зазначеній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в межах строку звернення до пенсійного органу.

При цьому у зв'язку з тим, що позивач просила суд зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням суми компенсації за невикористану відпустку з 01.01.2015 року, тому з урахуванням принципу диспозитивності сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в цій частині та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням суми компенсації за невикористану відпустку саме з 01.01.2015 року, а не з 15.12.2014 року.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко