Справа № 826/751/13а
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Київ К/800/23121/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2013 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013 р.

у справі № 826/751/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Грифон Консалт»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Грифон Консалт» (далі - позивач, ТОВ «Компанія «Грифон Консалтинг») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - відповідач, ДПІ у Печерському районі м. Києва), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення, викладеного у формі листа від 11.12.2012 р. № 43105/10/15-410 про відмову у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2013 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013 р., позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2013 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.11.2012 р. позивачем надіслано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2012 року в електронному вигляді, про що отримано підтвердження у вигляді квитанції № 2, в якій вказано, що вищезазначену декларацію прийнято з зауваженнями: закінчення подання форми - 20.11.2012 р.

Листом від 11.12.2012 р. № 43105/10/15-410 відповідач повідомив позивача про відмову у прийнятті податкової декларації за жовтень 2012 року.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, зокрема у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Згідно підпункту 49.9.2 абзацу 2 пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу, податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою у разі, якщо орган державної податкової служби із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до абзацу 5 пункту 1 розділу 1 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233 (далі - Інструкція № 233), податковий документ в електронному вигляді - податкова звітність, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інші звітні податкові документи, інформація в яких зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Пунктом 4.6 розділу 3 Інструкції № 233 передбачено, що якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається електронний цифровий підпис органу державної податкової служби, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі державної податкової служби.

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно пункту 120.1 статті 120 ПК України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податкова декларація ТОВ «Грифон Консалт» з податку на додану вартість за жовтень 2012 року подана позивачем до у ДПІ у Печерському районі м. Києва згідно з вимогами підпункту «в» пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України засобами електронного зв'язку в електронній формі 23.11.2012 р., та була, згідно квитанції № 2, прийнята відповідачем, однак із зауваженнями - закінчення подання форми 20.11.2012 р.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку, що закінчення строку для подання декларації є лише підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасне подання податкової звітності, а податкова декларація з податку на додану вартість позивача відповідає вимогам пункту 46.5 статті 46 та статті 48 Податкового кодексу України та прийнята податковим органом, що підтверджується квитанцією № 2 про її прийняття.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 230, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби - відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2013 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013 р. у справі № 826/751/13-а- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя підпис І.В. Приходько
Судді: підпис І.О. Бухтіярова
підпис М.І. Костенко