Справа № 815/3957/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3957/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Алексєєвої Т.М.,

за участю апелянта - Стасілевича Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування наказів в частині та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 31.07.2013 року № 428, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2013 року № 222 в частині щодо звільнення, поновити на раніше займану посаду та у військовому званні з дня звільнення, а також визнати право на одержання проіндексованого грошового утримання на час подачі позову з моменту звільнення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.08.2006 року позивача було призначено начальником служби ракетно-артилерійського озброєння 28 окремої механізованої бригади (а.с 68). Останній контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на п`ять років укладено 23.04.2011 року (а.с. 125-126).

31.07.2013 року наказом (по особовому складу) командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 428 позивач майор ОСОБА_1 , начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини 28 окремої механізованої бригади 6 армійського корпусу був звільнений з військової служби у запас за пунктом «И» частини 6 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с. 131).

30.09.2013 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 222 (по стройовій частині ) ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини з 30.09.2013 (а.с. 133).

Згідно пояснень представника відповідачів та позивача, причиною звільнення з лав збройних сил став випадок, який трапився 18.10.2012 року, коли помічник начальника служби ракетно-артилерійського озброєння капітан ОСОБА_3 разом з начальником складу сержантом ОСОБА_4 , які були на момент проходження позивачем служби підлеглими позивача, винесли зі складу ракетно- артилерійського озброєння боєприпаси, намагались їх продати невстановленим особам та були затримані правоохоронними органами.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для скасування наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 31.07.2013 року № 428, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2013 року № 222, в частині звільнення позивача та відповідно поновлення позивача на роботі на раніше займаній посаді та у військовому званні. Щодо вимоги позивача про визнання за ним права на одержання проіндексованого грошового утримання, суд дійшов висновку, що оскільки ця вимога є похідною від вимог про скасування наказів та поновлення на роботі, підстави в її задоволенні також відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 3 п. 225 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008) звільнення військовослужбовців з військової служби на підставах, передбачених частинами шостою і сьомою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», здійснюється у військових званнях до майора (капітана 3 рангу) включно за всіма підставами (крім звільнення осіб офіцерського складу через службову невідповідність та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) - командувачами видів Збройних Сил України, а також першим заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до п. 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України

За приписами п. 35 Положення №1153/2008 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення), зокрема, за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж», «и», «і» та «ї» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 2.12 Наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за підставами, визначеними пунктом 35 Положення.

Відповідно до вимог п. 87 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше

ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало

відомо про правопорушення, а у разі провадження службового

розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.

З матеріалів справи вбачається, що службове розслідування, за результатами якого було видано наказ командувача Сухопутних військ Збройних сил України №428 від 31 липня 2013 року, та яке нібито стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, було закінчено та затверджено 16.10.2012 року та відповідно до якого до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді, попередження про неповну службову відповідальність.

Судом також встановлено, та матеріалам справи підтверджується, що відповідно до витягу з наказу №1087 від 08.10.2012 року про підсумки службового розслідування по факту невідповідності категорії боєприпасів на складах ракетно-артерлирійського озброєння за низьке виконання службових обов`язків на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2012 року № 1437 за самоусунення від виконання службових обов`язків, що призвело до нестачі майна номенклатури центрального ракетно-артилерійського управління начальнику служби ракетно-артилерійського озброєння майору ОСОБА_1 оголошено Догану та притягнуто його до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 1000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної державі шкоди (а.с. 166).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2013 року № 302 за низьке виконання службових обов`язків начальника служби ракет артилерійського озброєння, що призвело до непридатності для подальшого використання тари для ЗКР 9М37М на складах ракетно-артилерійського озброєння частини, майору ОСОБА_1 оголошено Догану (а.с. 163).

Відповідно до висновку атестаційної комісії від 15 лютого 2013 року ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає. Рекомендовано призначити на нижчу посаду помічника начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини.(т.с.1 а.с. 113-114).

З матеріалів справи вбачається, що останнє службове розслідування відповідачем було проведено 22.03.2013 року і згідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за низьке виконання службових обов`язків начальника служби ракетно-артилерійського озброєння ОСОБА_1 оголошено догану.

Наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про звільнення ОСОБА_1 у запас було прийнято тільки 31.07.2013 р., тобто з порушенням строку, визначеного п. 87 ЗУ «Про Дисциплінарний статут».

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 неодноразово порушував вимоги Статуту Збройних Сил України і умови контракту та на момент звільнення мав дисциплінарні стягнення не можуть бути підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог, оскільки його звільнення із Збройних Сил України було проведено з порушенням ст.ст. 84-87 Дисциплінарного статуту, а саме відповідачем не призначалось додаткове службове розслідування, результати перевірки не оформлялись актом, бесіда з позивачем не проводилась.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд перевіряє, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, безсторонньо, розсудливо та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-ХІV (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності

Відповідно до ст.ст. 45-47, 83-87 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV та ст. ст. 226-232, 233-243 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» визначено чіткий порядок накладання і виконання дисциплінарних стягнень.

Так, ст. 84-87 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, чітко вказано, що прийняттю рішення командиром про накладання на підлеглого дисциплінарного стягнення повинно передувати службове розслідування.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, та проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця.

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Таким чином, судова колегія зазначає, що за всі порушення Дисциплінарного статуту Збройних Сил України до позивача застосовувались дисциплінарні стягнення, а тому звільнення його з займаної посади є накладенням на нього повторної відповідальності, що є неприпустимим відповідно до законодавства України.

Крім того, в порушення вимог Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, станом на день підписання наказу №428 ніякої перевірки або додаткової перевірки не було призначено і відповідно не було проведено, бесіду зі ОСОБА_1 ніхто не проводив, що позбавило права позивача довести свою правову позицію. Також, відповідачем порушено строк притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , що є підставою для скасування прийнятих наказів щодо його звільнення.

25.03.2015 р. позивач надав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення грошового утримання, які були заявлені при подачі позовної заяви.

Відповідно до ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані накази були прийняті відповідачами безпідставно, у зв`язку з чим судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 31.07.2013 року № 428, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2013 року № 222 в частині щодо звільнення, поновлення на раніше займану посаду та у військовому званні з дня звільнення є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення грошового утримання з моменту звільнення є такими, що підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 155, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою позовні вимоги в частині стягнення грошового утримання з моменту звільнення залишити без розгляду.

Іншу частину позовних вимог задовольнити.

Скасувати наказ № 428 від 31.07.2013 року Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України та наказ № 222 від 30.09.2013 року командира військової частини НОМЕР_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини 28 окремої механізованої бригади 6 армійського корпусу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2015 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик