Справа № 712/322/15-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/322/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко В.Д.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Губська О.А.

розглянув в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області, ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити перерахунок пенсії -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області в якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати неправомірними дії щодо відмови перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати перерахувати та виплатити пенсію відповідно до ст.ст. 49,50, ч.4 ст.54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян з Державного бюджету України, тобто постійно.

- стягнути та виплатити на користь позивача перераховану пенсію по інвалідності 2 групи з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року та виплачувати відповідно до ст.49, 50, ч.4 ст.54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян постійно з Державного бюджету України, а також допустити негайне виконання рішення суду.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2015 року ( з урахуванням ухвали від 24.02.2015 року про виправлення описки) позовні вимоги задоволено частково:

- визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Черкаси Черкаської області щодо нарахування та виплати позивачу основної та додаткової пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Черкаси перерахувати позивачу основну та додаткову пенсію відповідно до ст.. 49,50 ч.4 ст.54, ст..67 ч.3 Закону України «Про статус та соціальнийй захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до змін діючого законодавства за період з 23.06.2014 року по 15.08.2014 року за виключенням проведених виплат. З 16.08.2014 року - виплачувати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011 року;

- стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м.Черкаси Черкаської області на користь позивача перераховану пенсію за період з 23.06.2014 року по 15.08.2014 рік.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги щодо здійснення перерахунку зі стягненням пенсії по інвалідності 2 групи відповідно до ст.49,50, ч.4 ст.54,ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, а також допустити негайне виконання рішення суду.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем також подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, а також те, що відсутні клопотання сторін про розгляд справи за їх участю, колегія суддів ухвалила про апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення частково виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесений до 1 категорії, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має ІІ групу інвалідності.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону пенсії особам, віднесеним до категорії І, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІI групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІI групи - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», ч. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2012-2013 роках положення ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, починаючи з 01.01.2014 року Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 9 статті 1 Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VII ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 03 серпня 2014 року, доповнено Прикінцеві положення Закону України від 16 січня 2014 року № 719-VII ,,Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 6-7, відповідно до якого норми і положення статей 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

З набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622- VII розмір виплат визначається відповідно до постанов Кабінету Міністрів України (з дня опублікування - 03.08.2014 року).

Отже, з 1 січня 2014 року до набрання чинності Законом України № 1622-VII ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про державний бюджет України на 2014 рік» положеннями Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2014 рік» правове регулювання правовідносин щодо виплати підвищення до пенсії, іншими законами, крім Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - не здійснювалося.

А тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що у зазначений період відповідач зобов'язаний був виплачувати позивачу державну та додаткову пенсію в розмірі визначеному ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених ч. 2 ст. 99 КАС України, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Вимоги щодо перерахунку виплат, здійснених за періоди з 01 січня 2014 року по 15 липня 2014 року знаходяться за межами шестимісячного терміну звернення до адміністративного суду.

Матеріали справи не містять клопотання про поновлення строків звернення до суду та доказів про поважність причин пропуску строку на звернення з даними позовними вимогами.

Щодо доводів позивача з приводу того, що до вказаних правовідносин слід застосовувати положення статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то колегія суддів зазначає, що вказані норми не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки зазначені приписи встановлюють строки виплати нарахованих пенсій за минулий час і не визначають строки призначення і нарахування пенсій.

Також, є необґрунтованими посилання на Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», оскільки останній також не встановлює процесуальних строків звернення до адміністративного суду громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 90 цього Закону всі вимоги згаданого Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 21 березня 1995 року.

Вказані виплати носять щомісячний характер і позивач про порушене право мав дізнатися при кожній виплаті. Однак, у визначений процесуальним законом строк він до суду не звернувся.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не вірно визначено період за який необхідно залишити позовні вимоги без розгляду

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, в порушення приписів ст.100 КАС України, відмовив в задоволенні позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 22.06.2014 року, замість того, щоб залишити без розгляду.

Враховуючи, що позивач звернувся в суд з позовом 15.01.2015 року, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду за період з 01 січня 2014 року по 15 липня 2014 року.

Отже, позовні вимоги щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок та виплату позивачу державної та додаткової пенсії в розмірі визначеному ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягають задоволенню за період з 16. 07. 2014 року.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Разом з тим, суд першої інстанції зобов'язав відповідача з 16.08.2014 року виплачувати належні позивачу виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011 року. Такі вимоги позивачем не заявлялися.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Щодо вимог позивача щодо стягнення з Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області сум перерахованої пенсії колегія суддів зазначає наступне.

З огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо скасування або визнання нечинним рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Оскільки, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідача сум пенсії, що не є відшкодуванням шкоди, то належним способом захисту порушеного права є саме покладення на відповідача обов'язку щодо виплати належних сум.

Що стосується негайного виконання рішення суду, то вказане питання не є позовною вимогою, а є процесуальним питанням, пов'язаним з виконанням судового рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць. Одночасно в п.1 ч.2 вказаної статті зазначається, що суд, який прийняв постанову, може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Загальна сума заборгованості, що належить до виплати позивачу не обраховувалась, а лише визначено період з якого необхідно здійснити даний перерахунок та виплату пенсії.

Отже, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача обов'язку негайної виплати якихось сум.

Керуючись ст.ст.160, 183-2, 195, 197, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в частині за період з 01.01.2014 року по 15.07.2014 року залишити без розгляду

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії, в розмірах передбачених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 16.07.2014 року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державну пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, яка визначена ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка визначена ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 16.07.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Губська О.А.