Справа № 2а-2698/10/1770
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2015 р. м. Київ №К/800/54973/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Сіроша М.В., секретар судового засідання - Іванов Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
на постановуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014
у справі №2а-2698/10/0770
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області
провизнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому з урахуванням збільшення позовних вимог просила визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у м. Ужгороді по фіксуванню у п.3 висновків акту перевірки №437/17-119/НОМЕР_1 від 12.03.2010, що документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення пп. 1.2. п. 1 та пп. 2.6. п. 2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 в частині не оприбуткування, отриманих готівкових коштів в книзі обліку доходів і витрат в сумі 380100,45 грн.; визнати протиправними та скасувати повністю рішення відповідача про застосування штрафних фінансових санкцій №/677/17-3//1742 від 18.03.2010.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.12.2012 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області про застосування штрафних фінансових санкцій №/677/17-3//1742 від 18.03.2010; визнано незаконними дії Державної податкової інспекції у м. Ужгороді по фіксуванню у п. 3 висновків акту перевірки №437/17-119/НОМЕР_1 від 12.03.2010 висновку: «… документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 п.п. 1.2. п. 1 та п.п. 2.6. п. 2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, в частині не оприбуткування отриманих готівкових коштів в книзі обліку доходів і витрат в сумі 380100,45 грн.».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 у даній справі, скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.12.2012 та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити без змін рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у м. Ужгороді проведено перевірку позивача за період діяльності з 01.02.2007 по 31.12.2009 за результатами якої складено акт №437/17-119/НОМЕР_1 від 12.03.2010, згідно висновків якого встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів в сумі 380100, 45 грн. у Книзі обліку доходів і витрат. Суть порушення полягала зокрема у тому, що розрахунки із споживачами за готівкові кошти здійснювались з використанням Книги обліку доходів і витрат, не зареєстрованої в ДПІ.

На підставі названого акту перевірки, відповідно до абзацу 3 ст. 1 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкції за порушення норм з регулюванням обігу готівки» прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/677/17-3//1742 від 18.03.2010 у розмірі 1900502,25 грн. за порушення п.п. 1.2 п.1 та п.п. 2.6 п. 2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Національного банка України від 15.12.2004 за №637.

За результатом оскарження прийнятого відповідачем про застосування штрафних (фінансових) санкцій у порядку адміністративного оскарження рішення, його скасовано в частині штрафної санкції в розмірі 19995,50 грн., а 1880506,75 грн. залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність притягнення позивача до відповідальності за порушення, факт яких податковим органом не доведено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанцій та відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції дійшов протилежних висновків та про правомірність застосування штрафу до позивача на підставі абзацу 3 статті 1 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995.

Судова колегія касаційної інстанції не погоджується з таким висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.

Підпунктами 1.2 п.1, 2.6 п. 2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Національного банка України від 15.12.2004 за №637 встановлено: уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Відповідно до п.п.4.2 глави 4 цього Положення, - усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі. Аркуші касової книги мають бути пронумеровані, прошнуровані та скріплені відбитком печатки підприємства (юридичної особи). Кількість аркушів у касовій книзі засвідчується підписами керівника і головного бухгалтера підприємства (юридичної особи).

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995 р. «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулюванням обігу готівки» встановлено, - у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, та відображено в акті перевірки, - ФОП ОСОБА_1 здійснювала розрахунки у готівковій формі, записи про які відображені в Книзі обліку доходів і витрат, але оскільки книга не зареєстрована в податковій інспекції, то податковий орган та суд апеляційної інстанції розцінив вказане порушення як не оподаткування готівкових коштів в Книзі обліку доходів і витрат. Разом з тим, колегія суддів вважає, що не відображення в Книзі обліку доходів і витрат взагалі будь-яких даних про розрахункові операції (тобто бездіяльність), не є тотожним вчиненню дій по відображенню цих даних у книзі, яка не зареєстрована в ДПІ. Відповідач керувався приписами пункту 2 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1269, який прийнято на виконання статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265, відповідно до якого - прошнурована і пронумерована книга реєструється в органі державної податкової служби за місцем державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності. Разом з тим, невиконання вимог зазначеного Порядку та Закону № 265, тягне відповідальність встановлену статтею 17 розділу 5 Закону, а не Указу Президента № 436/95. Крім того, відповідачем не спростовано, що оприбуткування готівки в касі позивачем підтверджено прибутковими касовими ордерами і відображено у касовій книзі, що повністю узгоджується з приписами п.п.2.6 п. 2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні». Позивачка надала на перевірку Книгу обліку доходів і витрат, яка ведеться нею по формі, встановленій Державною податковою адміністрацією України (Наказ Головної державної податкової інспекції від 21.04.1993р. № 12 «Про затвердження Інструкції «Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», Додаток № 10), в якій відображено оприбуткування вищеназваних готівкових коштів.

Колегія суддів також зазначає, що податковим органом і судом апеляційної інстанції та позивачем і судом першої інстанції надана протилежна юридична оцінка правовідносинам, які виникли між сторонами, що стало можливим в зв'язку з наявністю нормативно-правових актів, які по різному регулюють питання «оподаткування готівки у касі», «дохід суб'єкта підприємницької діяльності», «розрахункова операція». Застосовуючи відповідальність за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування ФОП ОСОБА_1 у касі готівки у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, відповідачем не доведено, що вказана готівка умисно прихована від обліку готівкового обігу, при наявності інших документів про її облік, а тому висновок про не оприбуткування отриманих готівкових коштів в книзі обліку доходів і витрат в сумі 380100,45 грн. є неправомірним, який призвів до негативних наслідків.

Підсумовуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що судом апеляційної інстанції помилково скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, яке прийнято на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Зважаючи на викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а помилково скасована постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 скасувати та залишити в силі постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.12.2012.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
М.В.Сірош