Справа № 2а-43/1214/2012
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року справа №2а-43/1214/2012

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р. Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

при секретарі судового

засідання Куленко О.Д.

за участю

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на постанову Лисичанського міського суду Луганської області

від 3 липня 2012 року

по адміністративній справі № 2а-43/1214/2012

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (надалі управління, відповідач) в якому з урахуванням уточнень (арк. справи 112) просив: зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити йому пенсію з 12.01.2005 року по 31.12.2007 року з урахуванням коефіцієнту заробітної плати - 5,6 та коефіцієнту страхового стажу - 0,85 з заробітної плати 376,38 грн. відповідно до Постанови Донецького апеляційного адміністративного суду по справі № 2-а/71/06/1214 від 11.08.2009 року; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням коефіцієнту заробітної плати 5,6 та коефіцієнту страхового стажу 0,85 з заробітної плати 928,8 грн. за період з 01.01.2008 року по 30.04.2012 року; згідно Постанови КМУ № 327 від 23.04.2012 року «Про підвищення соціального захисту населення» з урахуванням коефіцієнту заробітної плати 5.6 та коефіцієнту страхового стажу 0,85 з заробітної плати 1197,91 грн. за період з 01.05.2012 року і далі згідно змін пенсійного законодавства; зобов'язати відповідача нарахувати йому надбавку до пенсії за роботу після досягнення пенсійного віку в розмірі 10% основної пенсії за кожний рік роботи після призначення пенсії, але не більш 40% за період з 01.01.2004 року.

Постановою суду першої інстанції від 3 липня 2012 року позов ОСОБА_4 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду (арк. справи 125-129).

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (арк. справи 135-137).

З наслідками апеляційного перегляду, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Лисичанську Луганської області про зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію за період з 12.01.2005 року по 20.05.2007 року, в тому числі щодо нарахування надбавки до пенсії за роботу після досягнення пенсійного віку за період з 01.01.2004 року по 20.05.2007 року залишено без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду (арк. справи 166, 167).

Вищезазначена ухвала позивачем не оскаржувалась.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову про перерахунок пенсії з 21.05.2007р. та нарахування надбавки до пенсії з 21.05.2007р. відмовлено (арк. справи 169, 170).

Не погодившись з вищенаведеною постановою суду апеляційної інстанції позивачем подана касаційна скарга, та за результатами касаційного перегляду ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2012 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції (арк. справи 218-221).

Таким чином, постанова Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2012 року у справі № 2а-43/1214/2012 підлягає апеляційному перегляду за позовними вимогами за період з 21.05.2007 року.

Позивач в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав клопотання шляхом подання заяви про розгляд справи за відсутності його представника, яке задоволене судом.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 находиться на обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську та з 29.07.1991 року отримує пенсію за віком при загальному стажу роботи 40 років 8 місяців 4 дні, у тому числі пільговий стаж за списком № 1 -10 років 4 місяці 4 дні. та пільговий стаж за списком № 2 - 18 років 4 місяці 24 дні (арк. справи 16).

Дослідженням наявної в матеріалах справи копії пенсійної справи ОСОБА_4 встановлено наступне.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2009 року у справі № 2а-17/09/0570 (2а-71/06/1214) постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 25 травня 2006 року скасовано, позов ОСОБА_4 задоволено частково, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 01.01.2004 року із застосуванням середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки за 2002 рік, що визначено постановою Кабінету Міністрів України № 1783 від 12.11.2003 року в розмірі 376,38 грн., коефіцієнту заробітної плати ОСОБА_4, який дорівнює 5,6 та коефіцієнту страхового стажу, який дорівнює - 0,85, в іншій частині позову відмовлено (т. 2, арк.. справи 60, 61).

З розпорядження відповідача від 19.02.2010 року вбачається, що на виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача за період з 01.01.2004 року по 11.01.2005 року, після якого розмір пенсії склав 1791,57 грн., (376,38 грн. (середній заробіток за 2002 рік) * 5,6 (індивідуальний коефіцієнт) * 0,85 (коефіцієнт стажу)) (т.2, арк. справи 59).

В подальшому, у липні 2012 року позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2009 року у справі № 2а-17/09/0570 з 12.01.2005 року, про що свідчить розпорядження відповідача від 26.06.2012 року (т. 2, арк. справи 82).

Внаслідок такого перерахунку, розмір пенсії позивача складає з 01.04.2012 року 1850,23 грн., до перерахунку пенсії позивач отримував пенсію у розмірі 4582,57 грн. (арк. справи 86).

З розпоряджень відповідача про перерахунок пенсії ОСОБА_4, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що з 01.01.2008 року основний розмір пенсії позивача складався з середньої заробітної плати за 2006 рік - 928,81 грн., коефіцієнт заробітної плати - 5,10864, коефіцієнт стажу - 0,608 (т. 2, арк. справи 49, 50); з 01.03.2010 року - середня заробітна плата за 2006 рік - 928,81 грн., коефіцієнт заробітної плати - 5,10864, коефіцієнт стажу - 0,684 (т.2, арк. справи 65); з 01.05.2012 року - середня заробітна плата за 2007 рік - 1197,91 грн., коефіцієнт заробітної плати - 5,10864, коефіцієнт стажу - 0,684 (т.2, арк. справи 110).

Вищевказані розпорядження позивачем в судовому порядку не оскаржені.

Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний виплачувати йому пенсію з 12.01.2005 року по 31.12.2007 року з урахуванням коефіцієнту заробітної плати - 5,6 та коефіцієнту страхового стажу - 0,85 із заробітної плати 376,38 грн., які визначені постановою Донецького апеляційного адміністративного суду по справі № 2-а/71/06/1214 від 11.08.2009 року, з 01.01.2008 року з урахуванням коефіцієнту заробітної плати - 5,6 та коефіцієнту страхового стажу - 0,85 із заробітної плати 928,8 грн., а з 01.05.2012 року з урахуванням коефіцієнту заробітної плати - 5,6 та коефіцієнту страхового стажу - 0,85 із заробітної плати 1197,91 грн.

Колегія суддів вважає позовні вимоги необґрунтованими з наступних підстав.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 21.05.2007 року по 31.12.2007 року з урахуванням коефіцієнту заробітної плати - 5,6 та коефіцієнту страхового стажу - 0,85 з заробітної плати 376,38 грн. відповідно до Постанови Донецького апеляційного адміністративного суду по справі № 2-а/71/06/1214 від 11.08.2009 року, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України. Частинами 2 та 4 цієї статті передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, колегія суддів також зазначає, що ч. 9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено механізм здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, де передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Згідно з приписами ч. 10 цієї статті, у разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Таким чином, питання примусу суб'єкту владних повноважень до виконання судового рішення не підлягає розгляду як окремий адміністративний позов, тому позивачем, який фактично просить виконати рішення суду, не вірно обраний спосіб захисту своїх прав, які він вважає порушеними.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що судове рішення у справі № 2а-17/09/0570 (2а-71/06/1214) відповідачем виконано, а саме на підставі розпорядження відповідача від 26.06.2012 року у липні 2012 позивачу зроблено перерахунок пенсії з 21.05.2005 року (т. 2, арк. справи 82).

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2008 року з урахуванням коефіцієнту заробітної плати - 5,6 та коефіцієнту страхового стажу - 0,85 із заробітної плати 928,8 грн., а з 01.05.2012 року з урахуванням коефіцієнту заробітної плати - 5,6 та коефіцієнту страхового стажу - 0,85 із заробітної плати 1197,91 грн., колегія суддів зазначає наступне

Як зазначалося вище, на підставі розпоряджень відповідача позивачу з 01.01.2008 року здійснювалися перерахунки пенсії, за якими з 01.01.2008 року основний розмір пенсії позивача складався з середньої заробітної плати за 2006 рік - 928,81 грн., коефіцієнт заробітної плати - 5,10864, коефіцієнт стажу - 0,608; з 01.03.2010 року - середня заробітна плата за 2006 рік - 928,81 грн., коефіцієнт заробітної плати - 5,10864, коефіцієнт стажу - 0,684; з 01.05.2012 року - середня заробітна плата за 2007 рік - 1197,91 грн., коефіцієнт заробітної плати - 5,10864, коефіцієнт стажу - 0,684.

Колегія суддів зазначає, що правомірність вищевказаних розпоряджень, внаслідок яких позивачу було зменшено коефіцієнт заробітної плати та коефіцієнт стажу, ніж ті яки були визначені судовим рішенням у справі № 2а-17/09/0570 (2а-71/06/1214), не були предметом розгляду у справі № 2а-17/09/0570 (2а-71/06/1214), а тому з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки саме вищевказані розпорядження відповідача мають для позивача правове значення з питання перерахунку пенсії, які останнім не оскаржуються, а тому суд позбавлений можливості в повній мірі захисти права позивача в цій справі, оскільки необхідною умовою реалізації для захисту цього права є саме скасування рішень суб'єкта владних повноважень на підставі яких здійснювався перерахунок пенсії.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 в цій частині також не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов'язання відповідача нарахувати позивачу надбавку до пенсії за роботу після досягнення пенсійного віку в розмірі 10% основної пенсії за кожний рік роботи після призначення пенсії, але не більш 40% за період з 21.05.2007 року, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом «в» ч. 1 ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачалося, що до пенсії за віком, у тому числі обчисленої в мінімальному розмірі, встановлюються такі надбавки, зокрема, пенсіонерам, які набули відповідно до законодавства колишнього Союзу РСР право на надбавку до пенсії за роботу після досягнення пенсійного віку, - в розмірі 10 процентів основної пенсії за кожний повний рік роботи після призначення пенсії, але не більше 40 процентів.

Суд зауважує, що положення наведеної норми з 01.01.2004 року втратили свою чинність, оскільки з 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до п.16 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таким чином, позивач з 01.01.2004 року не має права на отримання надбавки до пенсії за роботу після досягнення пенсійного віку в розмірі 10% основної пенсії за кожний рік роботи після призначення пенсії, але не більш 40%. Крім того, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримання такої надбавки взагалі не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи припустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2012 року по справі № 2а-43/1214/2012 - задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2012 року по справі № 2а-43/1214/2012 - скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про зобов'язання вчинити дії з 21.05.2007 року відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30 березня 2015 року. Повний текст постанови складений та підписаний у нарадчій кімнаті 31 березня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

М.М. Яковенко