Справа № 307/912/15-а
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/912/15-а
Провадження № 2-а/307/38/15
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чопської митниці Міндоходів про скасування постанови.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Чопської митниці Міндоходів про скасування постанови митними правопорушеннями ОСОБА_2 про скасування постанови. В позовній заяві зазначив, що 18 лютого 2015 року Державною митною службою України винесено Постанову за № 0173/30500/15, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 469 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 гривень. Постанову мотивовано тим, що 12 грудня 2014 року, близько 14:00 годна с. Нересниця було зупинено автомобіль «Міцубісі Пажеро» чорного кольору з реєстраційними номерами Словацької Республіки - НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, яким керував він - громадянин України. При перевірці облікових даних встановлено, що вказаний легковий автомобіль 27 жовтня 2014 року був ввезений на митну територію України через ПП «Ужгород» Чопської митниці Міндоходів громадянином Словаччини - ОСОБА_4 - в режимі тимчасового ввезення, тобто вказаний автомобіль знаходився під митним контролем. Стверджує, що вказана постанова є необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню за наступних фактичних та правових підстав:. По-перше, при винесенні постанови не було об'єктивно з'ясовано всіх дійсних обставин, що мають значення для справи. Так, не враховано, що протокол за № 0173/30500/15, на підставі якого виносилася оскаржувана постанова, містить ряд суперечностей, а саме - в мотивувальній частині застосовано норми законодавства, що в даних правовідносинах є взаємопротилежними: незрозуміло як, однак працівники Державної митної служби України розцінюють автомобіль «Міцубісі Пажеро», р. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 одночасно як транспортний засіб комерційного призначення і як транспортний засіб особистого користування.

Відповідно до положень пункту 59 статті 4 Митного кодексу України транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортні засоби (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Ст.1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік) /далі - Конвенція/ визначено, що комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Водночас згідно з пунктом 60 статті 4 Кодексу транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Ст. 1 Додатка С до Конвенції встановлено, що приватне використання означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

З огляду на викладене вище, згідно з положеннями Кодексу та Конвенції транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-резидентами зі службовою метою. а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комериійного транспортування товарів через митний кордон України, не належать до транспортних засобів комериійного призначення.

По-друге, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, про що робиться відповідна відмітка. У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, передбачені ст.. 498 Митного Кодексу.

Стверджує, що при складанні протоколу № 0173/30500/15 від 04 лютого 2015 року, в порушення вимог ст.. 498 Митного кодексу України, йому його права - не роз'яснено, його доводів та пояснень - не заслухано та до уваги - не взято. Взагалі, сама процедура складання протоколу (враховуючи час на очікування доступу до бази даних, час на з'ясування обставин), зайняла від сили - півгодини, що явно вказує на халатне відношення працівників ВДАІ України та ДМС України до громадянських прав.

Окрім того, стверджує, що при зупинці автомобіля 12.12.2014 р. він пояснював, що автівкою «Міцубісі Пажеро», р.НОМЕР_2 - лише користуюється, але не розпоряджається. Так, періодично керує вказаним транспортним засобом, однак всі вимагаємі дозвільні документи (доручення, технічна документація на т/з), що засвідчують його право на керування вказанимавтомобілем - в нього наявні.

Відповідно до абзацу 1 ч. 4 спи 380 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-УІ зі змінами та доповненнями (далі - МКУ) тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення(абз. 2 ч. 4 спи 380 МКУ).

Стверджує, що дійсно 12 грудня 2014 року, близько 14:00 годин в с. Нересниця було зупинено автомобіль «Міцубісі Пажеро» р.НОМЕР_2, яким він керував. При здійсненні керування транспортним засобом, у нього були всі необхідні документи водія, що передбачені пунктом 2.1. Правил дорожнього руху: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Окрім того, його право керування автомобілем також було передбачено самим реєстраційним документом на машину. Передача цього автомобіля для керування відбулась з дотриманням вимог п.2.2 Правил дорожнього руху. Вважає, що його дії з приводу керування транспортним засобом, який ввезений на територію України іноземцем в режимі тимчасовго ввезення, не містять складу порушення митних правил, оскільки: Зазначає, що ч. 2 ст 469 МК України передбачає адміністративну відповідальність за користування та розпорядженнятоварами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу. Водночас в оскаржуваній постанові не наведеножодного доказу, що він розпоряджався автомобілем «Міцубісі Пажеро», чорного кольору з реєстраційними номерами Словацької Республіки - НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, хоча саме розпорядження і є обов'язковою умовою для настання відповідальності за ч.2 ст.469 МК України.

Таким чином, є всі підстави вважати, що виключне користування товарами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу, не становить складу порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України, оскільки з об'єктивної сторони таке правопорушення повинно бути вчинене шляхом користування та розпорядження товарами, тобто за наявності обидвох правомочностей.

Так, в оскаржуваній постанові вірно зазначено, що він. керував транспортним засобом, ввезеним в режимі тимчасового ввезення та митне оформлення якого не закінчено. Разом з тим, належні і допустимі докази того, що він розпорядився цим транспортним засобом, в матеріалах даної справи про порушення митних правил - відсутні.

Крім того, він керував автомобілем за наявності посвідчення водія та реєстраційного документа на цей транспортний засіб, що не заборонено правилами дорожнього руху України.

Передбачений законодавством 10-денний строк для оскарження постанови був ним пропущений, оскільки розгляд справи про порушення митних правил відбувся без його участі.

Постанову йому надіслано простим листом (без поштового коду, поштового повідомлення, тощо) за місцем реєстрації - с. Лопухово Тячівського району по вул. Полонинська, 36, лист ним отримано 02 березня 2015 року.

Таким чином, стверджує, що належно завірену копію постанови за № 0173/30500/15 від 18.02.2015 р. отримав 02 березня 2015 року (після обіду), у зв'язку з чим строк оскарження постанови пропущеноіз поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 529 Митного кодексу України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч.4 ст. 529 Митного кодексу України, скарга на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП.

Відповідно до ст.. 289 КУпЛП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

У ст. 460 Митного кодексу України зазначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично(стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Тому просить суд поновити йому строк для оскарження вказаної постанови та постанову Державної митної служби України в праві про порушення митних правил за № 0173/30500/15 від 18 лютого року скасувати, а справу про порушення митних правил відносно нього закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги пітримує повністю та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.128 КАС України справу розглянув у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.128 КАС України справу розглянув у його відсутності.

У зв'язку з неявкою сторін, на підставі ст. 41 ч. 1 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 529 Митного кодексу України, скарга на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП.

Згідно ст.. 289 КУпАП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає, що обставини на які вказує позивач, щодо пропуску строку оскарження встановленого ст. 289 КУпАП є поважними, а тому приходить до висновку, що строк звернення до суду із даною скаргою ОСОБА_1 слід поновити.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови від 18 лютого 2015 року позивача визнано винним у вчиненні порушення правил передбачених частино 2 статті 469 Митного кодексу і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 8.500 грн..

Згідно ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до листа Державної митної служби України від 03.09.2012 року «Про кваліфікацію дій за ст. 469 Митного кодексу України» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб строком до одного року, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

В той же час відповідно до абзацу 2 пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право користування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

З огляду на викладене, у разі встановлення фактів відчуження чи передачі у володіння, користування або розпорядження іншим особам транспортних засобів особистого користування, ввезених особами - нерезидентами, є підстави для розгляду питання щодо наявності ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України. При цьому в силу вимог ст. ст. 380, 469 Митного кодексу України суб'єктом, тобто особою, яка може бути притягнута до відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України є особа (громадянин - нерезидент), яка тимчасово ввезла на митну територію України транспортний засіб особистого користування і порушила митні правила шляхом передачі його в користування іншій особі. А в даному випадку за постановою від 18 лютого 2015 року притягнута інша особа - позивач ОСОБА_1, який не ввозив даний автомобіль на митну територію України і не є власником автомобіля, на якого покладається дотримання вимог Митного кодексу України, тобто він не є суб'єктом даного правопорушення.

З огляду на це у вищевказаному листі Державної митної служби України від 03.09.2012 року № 20/2-11/09804 - ЕП було роз'яснено, що особа, яка керує транспортним засобом, що був тимчасово ввезений на митну територію України, з дозволу власника транспортного засобу може відповідати тільки за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якщо буде керувати транспортом без відповідних документів на право керування (посвідчення водія і реєстраційних документів на цей транспортний засіб).

Враховуючи те, що позивач не є суб'єктом, якого слід притягувати до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, суд вважає, що постанову в справі про порушення митних правил № 0173/30500/15 від 18.02.2015 р., винесену заступником начальника Закарпатської митниці ДФС, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України з накладенням на нього штрафу в розмірі 8500 грн. слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 251, 289 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 458, 459 Митного Кодексу України, керуючись ст.ст.11, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України

В И Р І Ш И В:

Поновити строк звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 0173/30500/15 від 18.02.2015 р.про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 469 ч. 2 Митного Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 469 ч. 2 Митного Кодексу України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Чопик