Справа № 818/384/15
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 р. Справа №818/384/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.

за участю секретаря судового засідання - А.Г.Вольської,

представника позивача - А.С. Іваницької,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/384/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро"

про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області (позивач, УПФУ в Липоводолинському районі) просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" (відповідач, ТОВ "СК-Агро") заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень 2015 року в сумі 880 грн. 63 коп. і ці вимоги мотивує тим, що відповідач, всупереч вимог пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1) не відшкодував позивачу у передбачений законом строк витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до підпунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-ХІІ (далі - Закон України "Про пенсійне забезпечення") за січень 2015 року в розмірі 880,63 грн.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проти позову заперечував з тих підстав, що посади тракториста-машиніста та доярок, які займали особи, витрати на виплату та доставку пенсій яким позивач просить стягнути з ТОВ "СК-Агро", не включені до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36. Також, Інструкцією № 21-1 не передбачено відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які працювали на посадах трактористів-машиністів та доярок, крім того, Інструкцією № 21-1 передбачено відшкодування витрат саме Пенсійного фонду України, а не Державного бюджету України, що має місце в даному випадку. Чинним законодавством передбачено звільнення від відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, платників фіксованого податку, яким ТОВ "СК-Агро" було до 01.01.2015 р., а враховуючи, що з 01.01.2015 р. платники фіксованого сільськогосподарського податку стали платниками єдиного податку четвертої групи, відповідач вважає, що на нього також поширюються норми пункту 6.1 Інструкції № 21-1 щодо звільнення від відшкодування спірних витрат (а.с.15-17).

Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи і оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ "СК-Агро" зареєстроване як юридична особа (), що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.18) та відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97) та підпункту 2.1.1. пункту 2 Інструкції № 21-1 є страхувальником і платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону № 400/97 одним з об'єктів оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції № 21-1, згідно пункту 6.1 якого, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно пунктом 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції № 21-1 відповідач повинен вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, щомісяця до 25-го числа. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до підпунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 9), надісланого на адресу відповідача супровідним листом від 15.01.2015 р. № 12202-20 (а.с. 8), вбачається, що витрати позивача на виплату та доставку зазначених пенсій у січні 2015 року склали в загальному розмірі 880 грн. 63 коп. (а.с. 9)

Як вбачається з картки особового рахунку (а.с. 10), підприємством відповідача були порушені строки та повнота обсягів сплати сум відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень 2015 року, у зв'язку з чим за ТОВ "СК-Агро" перед УПФУ в Лебединському районі утворилася заборгованість в загальному розмірі 880 грн. 63 коп.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що згідно пункту 6.1 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати виключно Пенсійного фонду України, а не витрати Державного бюджету України, що має місце в даному випадку, та витрати саме на виплату пенсій за Списками № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36., в той час як особи, витрати на виплату та доставку пенсій яким УПФУ в Липоводолинському районі просить стягнути, працювали трактористами-машиністами, доярками, і ці професії не включені до Списку № 2.

Однак, ці доводи суд вважає безпідставними, оскільки згідно пункту 6.1 Інструкції № 21-1, на платників, зазначених у підпункті 2.1.1. пункту 2.1. Інструкції № 21-1 покладено обов'язок по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду в тому числі на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах застрахованим особам за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому згідно підпунктів "в" та "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі та жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Як вбачається з копій наказів про прийняття на роботу (а.с. 19-36), копій трудових книжок, довідок, протоколів (а.с. 46-73), ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 працювали у ТОВ "СК-АГРО" та набули право виходу на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. "в" та "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому, оскільки цим особам були призначені пенсії відповідно до підпунктів "в" та "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", витрати на виплату та доставку пенсій таким особам, враховуючи вказані норми пункту 6.1 Інструкції № 21-1, підлягають відшкодуванню.

Відповідач посилається на те, що згідно частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

В той же час, суд визнає, що за змістом абзацу 1 вказаного пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР, відповідно до пункту 1 статті 1 якого, відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

За змістом абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

На підставі викладеного, суд визнає, що обов'язок відшкодувати УПФУ в Липоводолинському районі витрати на виплату і доставку пенсії, призначеної працівникам відповідно до пункту "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" покладається саме на підприємство, відтак, посилання відповідача на те, що пенсія ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 повинна виплачуватись за рахунок Державного бюджету України, а тому не підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача, є безпідставним.

Верховним судом України неодноразово було висловлено правову позицію у даній категорії справ, а саме встановлено, що обов'язок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", покладається на відповідача (зокрема, в постановах Верховного суду України від 19.03.2013 по справах № 21-59а13, № 21-60а13), а згідно з частиною 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Представник відповідача заперечуючи проти позову також посилається на те, що він був платником фіксованого сільськогосподарського податку, а оскільки з 01 січня 2015 р. платники фіксованого сільськогосподарського податку автоматично стали платниками єдиного податку четвертої групи, товариство звільнено від відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ці доводи суд визнає необґрунтованими виходячи з наступного.

За приписами статті 2 Закону № 400/97-ВР та пункту 6.1 Інструкції № 21-1 платники фіксованого сільськогосподарського податку звільнені від обов'язку відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Однак, обов'язковою умовою для звільнення відповідача від обов'язку щодо відшкодування таких витрат є наявність статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку, а підприємство відповідача до 01.01.2015 р. перебувало на обліку в УПФУ, як платник фіксованого сільськогосподарського податку і було звільнено від обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, але починаючи з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", від 28.12.2014 № 71-VIII, яким виключено з переліку загальнодержавних податків і зборів фіксований сільськогосподарський податок.

З набранням чинності вказаного закону ТОВ "СК-Агро" стало платником єдиного податку четвертої групи. При цьому ні Законом № 400/97-ВР ні Інструкцією № 21-1, ні іншими нормами чинного законодавства не передбачено виключень щодо звільнення від відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій суб'єктів господарювання, які є платниками єдиного податку четвертої групи та не передбачено, що платники, які з 01.01.2015 р. стали платниками єдиного податку четвертої групи автоматично звільняються від відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, як такі, що були звільнені раніше через наявність на той час статусу платника фіксованого податку.

В зв'язку з викладеним, суд визнає, що підстав для подальшого звільнення відповідача від відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до підпунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками пенсійного віку передбаченого статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не має.

Враховуючи, що на момент розгляду справи відповідачем суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в загальному розмірі 880 грн. 63 коп. залишаються не відшкодованими, суд визнає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" (42506, Сумська область, Липоводолинський район, селище Калінінське, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі Сумської області (42500, Сумська область, Липоводолинський район, смт. Липова Долина, вул. Роменська, 51, поточний рахунок 74 в філії Сумського обласного правління ВАТ "Державний Ощадний банк України", МФО 337568, код 2119519) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень 2015 року в сумі 880,63 грн. (вісімсот вісімдесят грн.) 63 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 16 березня 2015 року.

Суддя (підпис) М.М. Шаповал

З оригіналом згідно

Суддя М.М. Шаповал