Справа № 428/3107/14-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015р. м. Київ К/800/59471/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Галяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явила позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області) про скасування рішення міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплат пенсій та грошової допомоги УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 34 від 25 лютого 2014 року.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 вересня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплат пенсій та грошової допомоги УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 34 від 25 лютого 2014 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року апеляційну скаргу УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області задоволено, постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 вересня 2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішенням суду апеляційної інстанції скаржник оскаржив його.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком з травня 1998 року.

Під час призначення позивачу пенсії за віком УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області була врахована інформація, надана ОСОБА_4, що вона ніде не працює.

У лютому 2011 року позивачем повідомлено УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про свою реєстрацію, як суб'єкта підприємницької діяльності, про що подано Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи.

В грудні 2004 року позивач звернувся до відповідача із довідкою № 692 від 23 грудня 2004 року виданою Держаною податковою інспекцією у м. Сєвєродонецьку Луганської області про зняття з обліку платника податків у зв'язку із припиненням підприємницької діяльності.

24 березня 2014 року відповідачем отримано супровідний лист № 1752/02-09 від 20 березня 2014 року разом зі списками одержувачів пенсій, по яких виявлено факти недостовірних даних про працевлаштування пенсіонерів у січні 2014 року. До даного списку був внесений позивач.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07 лютого 2014 року позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а відомості про дату державної реєстрації припинення позивачем підприємницької діяльності відсутні.

У зв'язку із встановленими вище обставинами рішенням міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплат пенсій та грошової допомоги УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 34 від 25 лютого 2014 року було встановлено, що переплата пенсії позивачеві період з 01 квітня 2009 року по 28 лютого 2014 року складає 1990,73 грн. і підлягає поверненню позивачем.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що надмірна виплата пенсії була проведена у зв'язку із зловживаннями з боку ОСОБА_4

Скасовуючи рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області приймаючи рішення № 34 від 25 лютого 2014 року діяв правомірно, на підставі, у межах та у спосіб передбачений Конституцією України та чинним законодавством.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із правовою позицією суду апеляційної інстанції із огляду на наступне.

Частиною 1 статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Відповідно статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Вищенаведена норма права кореспондує також з приписами частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою, зокрема передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями визначено постановою правління Пенсійного фонду України «Про Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення» від 21 березня 2003 року № 6-4 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року № 374/7695 (далі по тексту - Порядок № 6-4).

Відповідно пункту 3 Порядку № 6-4, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Підставою для прийняття спірного рішення стало допущене ОСОБА_4 зловживання своїм правом на отримання пенсійних виплат, яке полягало в неповідомленні органам Пенсійного фонду про обставини, які впливають на призначення їй пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться зокрема у разі прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Згідно з частиною 3 вказаної статті фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

За змістом частин 1 та 8 статті 47 цього Закону для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа повинні подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заяву про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем; документ, що підтверджує внесення плати за публікацію повідомлення про прийняття фізичною особою - підприємцем рішення щодо припинення підприємницької діяльності.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру запису щодо рішення про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем забороняється проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, щодо якої прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 9 статті 47 даного Закону для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця; довідку відповідного органу державної податкової служби про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов'язкових платежах); довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості; довідки відповідних органів фондів соціального страхування про відсутність заборгованості або про те, що вона не перебувала на обліку.

Із системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, підставою для чого є особиста заява підприємця до державного реєстратора.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає, що отримання у органах державної податкової служби позивачем довідки про зняття з обліку як платника податків саме по собі не є достатньою підставою для скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи без подання ним відповідних документів до органу державної реєстрації.

Обов`язку органів державної податкової служби направляти до органів державної реєстрації довідку про зняття з обліку платника податків не кореспондує обов`язок органів державної реєстрації автоматично скасовувати державну реєстрацію фізичної особи-підприємця після отримання такої довідки.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07 лютого 2014 року позивач була зареєстрований як фізична особа-підприємець, а відомості про дату державної реєстрації припинення позивачем підприємницької діяльності відсутні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі.

Пунктом «б» частини 1 статті 3 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що в Україні до зайнятого населення належать, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Таким чином, позивач, отримуючи пенсію, була зайнятою особою у розумінні положень Закону України «Про зайнятість населення», про що не повідомила відповідача.

Неповідомлення ОСОБА_4 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про факт реєстрації, як суб`єкта підприємницької діяльності призвело до необґрунтованої виплати позивачеві коштів у сумі 1990,73 грн., а тому колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до частини 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у відповідача були підстави для прийняття відповідного рішення про повернення суми переплати шляхом відрахування її з пенсії ОСОБА_4.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: