Справа № К/9991/2614/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015р. м. Київ К/9991/2614/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Швеця В.В.,

секретар судового засідання Іванова Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року в справі за його позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_5, Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області про поновлення на посаді,

в с т а н о в и л а :

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що за результатами службового розслідування обставин дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 09 березня 2009 року, його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Посилаючись на те, що звільнення відбулося з порушенням вимог законодавства, просив суд скасувати накази начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 11 березня 2009 року №263 в частині накладення стягнення та наказ від 28 квітня 2009 року №61 о/с в частині звільнення, поновити на посаді першого заступника начальника-начальника кримінальної міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року, відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову. У обґрунтування касаційної скарги зазначав, що наведені в наказі про звільнення під-стави були спростовані прокурорською перевіркою та постановою про відмову у порушенні кримінальної справи, а тому наказ про звільнення є необґрунтованим, службове розслідування проведено не об'єктивно та упереджено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 20 жовтня 2008 року ОСОБА_4 проходив службу на посаді першого заступника начальника-начальника кримінальної міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

11 березня 2009 року затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено порушення позивачем Правил дорожнього руху України, пункту 3.5.7. наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25 листопада 1996 року №818, що виразилося у безпідставній передачі 09 березня 2009 року цивільній особі права керування службовим автомобілем «ВАЗ-2107», НОМЕР_1, який належить автогосподарству Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, що у подальшому призвело до тяжких наслідків - наїзду на пішохода і його загибелі.

Пунктом 1 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 11 березня 2009 року №263 визначено, що ОСОБА_4 заслуговує на звільнення з органів внутрішніх справ України за підпунктом «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни), однак, враховуючи те, що з 10 березня 2009 року він перебуває на лікарняному, питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності вирішити після виходу на службу.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 28 квітня 2009 року №61 о/с позивача звільнено в запас Збройних Сил на підставі підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни) з 30 квітня 2009 року.

Відповідно до атестаційного листа за період служби з вересня 2008 року по квітень 2009 року ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що вчинені позивачем дії не сумісні з подальшим проходженням ним служби в органах внутрішніх справ, у зв'язку з чим звільнення за порушення дисципліни є обґрунтованим.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно пункту 8 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 зазначеного статуту встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

На виконання вимог законодавства відповідачем було проведено службове розслідування, відібрано пояснення свідків, запропоновано позивачу дати пояснення щодо вчиненого ним дисциплінарного проступку, від яких він відмовився, не пояснивши причину такої відмови.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення та при його накладенні було враховано тяжкість вчиненого проступку, попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов'язків, неодноразові заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Посилання позивача на результати прокурорської перевірки та постанову про відмову у порушенні кримінальної справи не спростовують висновок відповідача про наявність під-став для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається

Керуючись статтями 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/ В.В. Швець /підпис/