Справа № 826/17774/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Самсонова М.М., за участю сторін: представники позивача Мисник Н.В., Великодна А.В., представник відповідача Денисенко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медком Маркетінг і Продаж України" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медком Маркетінг і Продаж України" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медком Маркетінг і Продаж України" (далі - ТОВ "Медком Маркетінг і Продаж України" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про скасування податкової вимоги від 12.08.2014 №7059-25 на суму податкового боргу 2 581 069,64 грн. та зобов'язання внести зміни до картки особового рахунку позивача шляхом зарахування частини суми переплати з податку на прибуток у розмірі 3 170 504,00 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 3 170 504,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача були відсутні підстави для направлення податкової вимоги від 12.08.2014 №7059-25 зі сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, оскільки у ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» обліковувалась переплата з даного платежу. Позивач посилався на те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у нездійсненні зарахування частини суми переплати з податку на прибуток у розмірі 3 170 504,00 грн. в рахунок авансового внеску з податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 3 170 504,00 грн., на виконання відповідної заяви ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна», поданої відповідачу 13.08.2014.

Постановою Окружного адміністративного м. Києва суду від 22.01.2015 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.01.2015р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти її задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 06.02.2013 року ТОВ "Медком Маркетінг і Продаж України" подало до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2012 рік, у якій задекларував до сплати авансовий внесок у розмірі 539172 грн., що підлягатиме сплаті щомісячно у березні-грудні 2013 року та січні-лютому 2014 року (а.с. 90-92).

Разом з тим 27.02.2014 року позивач подав до відповідача податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, у якій задекларував до сплати авансовий внесок у розмірі 495988 грн., що підлягатиме сплаті щомісячно (а.с. 48-51).

Станом на 31.12.2013 року у позивача обліковувалась переплата з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів за 2013 рік, що становила 0,36 грн., що підтверджується витягом з облікової картки ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» (а.с. 118-124).

Відповідно до витягу з облікової картки ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів за 2014 рік, у позивача обліковувалась переплата до 30.04.2014, а станом на 30.06.2014 обліковувалась недоїмка у розмірі 2 581 069,64 грн. (а.с. 68-70).

Згідно акта від 23.05.2014 №3390-20 щодо звірки розрахунків платника з бюджетом за період з 01.01.2014 до 23.05.2014 зі сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, станом на 23.05.2014 у ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» обліковувалась переплата у розмірі 2 785 422,36 грн. (а.с. 63).

Однак, вказана сума переплати не відображена у обліковій картці ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів.

Крім того, позивач надав копію акта від 23.05.2014 №3390-20 про звірення розрахунків платника з бюджетом за період з 01.01.2014 до 13.08.2014 зі сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, згідно якого станом на 13.08.2014 у ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» за даними контролюючого органу обліковувалось від'ємне сальдо розрахунків з бюджетом на суму 3 573 045,64 грн., за даними платника від'ємне сальдо розрахунків з бюджетом на суму складало 402 541,64 грн., розбіжності становлять 3 170 504,00 грн.

З даного акту вбачається, що позивач визнає наявність боргу, однак у іншому розмірі, ніж вказано контролюючим органом.

Наявність розбіжностей між даними акта звіряння розрахунків від 23.05.2014 №3390-20 та облікової картки позивача, відповідач пояснив тим, що 04.07.2014 було завершено перепроведення декларацій з урахуванням рекомендацій викладених у листі Міністерства доходів і зборів України від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-01-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік».

Податковим органом зазначено, що згідно зазначеного листа Міндоходів України, з метою дотримання вимог підпункту 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, щодо зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток на суму сплаченого авансового внеску при виплаті дивідендів розрахунок суми такого внеску буде перевірятись в автоматичному режимі з урахуванням наступного: у декларації з податку на прибуток підприємства, яка затверджена наказом Мінфіну від 28.09.2011 № 1213, значення рядка 13.5.1 Додатка ЗП не може перевищувати значення (рядок 11 + рядок 12 + сума податку на прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами - (рядок 13.1 + рядок 13.2 + рядок 13.6 + рядок 13.7 Додатка ЗП до рядка 13).

Про необхідність врахування наведених положень при обчисленні податку на прибуток та сплати авансових внесків з податку на прибуток, відповідач повідомив позивача листом від 27.06.2014 №8264-26-50-15-04-22 (а.с. 15 ).

Судом першої інстанції зазначено, що правомірність здійснення відповідачем перепроведення декларацій з урахуванням рекомендацій викладених у листі Міндоходів від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-01-17 не є предметом розгляду даної адміністративної справи, з огляду на що, суд не надає їм юридичної оцінки. У разі, якщо позивач не погоджується із вказаними діями відповідача, він має право оскаржити їх у порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, станом на 30.06.2014 року згідно даних облікової картки ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у позивача виникла заборгованість за 2014 рік у розмірі 2 581 069,64 грн.

Разом з тим судом першої інстанції встановлено, що у ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» обліковується переплата з податку на прибуток у розмірі 1 000 000 грн., що підтверджується витягом з облікової картки за 2014 рік (а.с. 71), а з авансових внесків з податку на прибуток обліковується недоїмка, яка станом на 30.11.2014 становила 2 605 635,63 грн.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимоги в частині скасування податкової вимоги від 12.08.2014 №7059-25 на суму податкового боргу 2 581 069,64 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до п. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пункту 3.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 № 576, передбачено, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Положеннями пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно із пунктом 60.2 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Отже, оскільки показники облікової картки ТОВ «Медком Маркетинг і Продаж Україна» з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів свідчать про наявність заборгованості позивача перед бюджетом, доказів погашення податкового боргу не надано, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування податкової вимоги від 12.08.2014 №7059-25.

Разом з тим, відповідно до п.п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.3 ст. 43 Кодексу передбачено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

З огляду на положення пункту 43.4 ст. 43, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Отже, вказаними нормами права визначено як підстави для повернення надміру сплачених сум податків - відсутність у платника податкового боргу, подання відповідної заяви, так і дії, які зобов'язаний вчинити контролюючий орган - направлення органу, що здійснює казначейське обслуговування, у встановлені цим Кодексом строки, висновку про повернення коштів з бюджету.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві не мала правових підстав для зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок погашення заборгованості зі сплати авансових внесків з податку на прибуток, оскільки позивач не звертався до відповідача з відповідною заявою.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 30.03.2015 р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медком Маркетінг і Продаж України" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медком Маркетінг і Продаж України" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії, залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Епель О.В.