Справа № 824/332/15-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/332/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша Віталія Олександровича, розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області (позивач) просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" (відповідач) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів та "б"-"з" Закону України "Про пенсійне забезпечення" за лютий 2015 року в сумі 6180,90 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" переданих відповідачу за лютий 2015 року, заборгованість відповідача по їх відшкодуванню становить 6180,90 грн. Відповідач вказану заборгованість не погасив, що підтверджується розрахунком заборгованості по пільговій пенсії, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України, на адресу відповідача, яка вказана у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, було направлено ухвалу про відкриття скороченого провадження та запропоновано подати заперечення на позов або заяву про визнання позову. Однак, 19.03.2015 року конверт повернувся на адресу суду із відміткою пошти від 18.03.2015 року - "за відмовою адресата від одержання".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Окрім того, виходячи із ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Відповідно до ст. 37 КАС України у разі відмови адресата від одержання повістки особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці, засвідчує її власним підписом і негайно повертає до адміністративного суду. Особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається такою, що її повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Частиною 11 ст. 35 КАС України передбачає, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 19.02.2015 року, відповідач зареєстрований, як юридична особа, за адресою - с. Ломачинці, Сокирянськимй район, Чернівецька область (а.с. 9-12). Відповідно до Повідомлення відповідач з 17.04.2001 року взятий на облік платника єдиного внеску у УПФУ в Сокирянському районі за № (а.с. 14).

Як встановлено з матеріалів справи, у відповідача працювали наймані працівники: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які мають всі необхідні підстави для призначення їм пільгової пенсії відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Дослідженні судом копії протоколів, трудових книжок та довідок про характер виконуваних робіт підтверджують право вказаних працівників на пільгову пенсію відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.19-45).

Відповідачу направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з лютого 2015 року на загальну суму 6180,90грн (а.с. 17).

Заборгованість підтверджується розрахунком суми заборгованості та карткою особового рахунку, відповідно до яких, за відповідачем обліковується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"- "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за лютий 2015 року в сумі 6180,90 грн (а.с. 15, 18).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР (Закон України №400/97-ВР) для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (Закон України №1788-XII) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом 3 п. 1 ст. 4 Закону України №400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Цей порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився у зв'язку з набранням 01.01.2004 року чинності, розробленим відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про обов'язкове державне пенсійне страхування, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (Закон України №1058-IV), яким визначено принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України №1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України №1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу 4 п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності Законом України №1058-IV, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено, розробленою відповідно до Закону України та Закону України №400/97-ВР, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.01.04року №64/8663 (Інструкція).

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з розрахунком суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, за відповідачем обліковується заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за лютий 2015 року в сумі 6180,90 грн. Доказів оплати даної суми заборгованості на дату розгляду справи відповідачем суду не надано.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте відповідач не надав доказів по сплаті заборгованості.

Частиною 4 ст. 94 КАС України визначено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, повно, всебічно дослідивши докази по справі, об'єктивно оцінивши їх, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог, а відповідач не надав заперечень чи доказів відсутності боргу, суд вважає позов правомірним та обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 70, 79, 86, 94, 158, 159, 163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" (с. Ломачинці, Сокирянський район, Чернівецька область, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за лютий 2015 року в сумі 6180 (шість тисяч сто вісімдесят) грн 90 грн.

3. Копію постанови направити сторонам.

Порядок і строки оскарження визначаються ст.ст. 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.О. Григораш