Справа № 2а/1312/441/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015р. м. Київ К/800/31290/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року у справі за позовом Прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Української державної будівельної корпорації "Укрбуд" до виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування рішення виконкому,

встановив:

Прокурор Личаківського району м. Львова звернувся з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Української державної будівельної корпорації «Укрбуд», в якому просив визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1547 від 05 листопада 2010 року «Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення по вул. В.Стефаника, 4».

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно постанови КМУ №65 від 01 липня 1991 року про створення УДБК «Укрбуд» корпорація є правонаступником Міністерства будівництва УРСР та здійснює управління державним майном об'єднань, організацій та підприємств, а також виступає його орендодавцем. При цьому, майно корпорації «Укрбуд» є державною власністю. Відповідно до наказу УДБК «Укрбуд» №221 від 04 листопада 1993 року ДП «ЖКК» входить до складу корпорації «Укрбуд», а згідно наказу корпорації «Укрбуд» №33 від 13 жовтня 2008 року ДП «ЖКК» прийняло на баланс трьохповерховий будинок №4 по вул. В. Стефаника у м. Львові, складське та гаражне приміщення, які обслуговувалися, проте не перебували на балансі. Також, зобов'язано ДП «ЖКК» зареєструвати їх в Обласному КП Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Тобто майно, що перебуває на балансі підприємства, не відноситься до власності територіальної громади м. Львова, а тому у відповідності до положень ст. 326 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» виключне право володіння, користування та розпоряджання цим майном належить уповноваженому КМУ суб'єкту - УДБК «Укрбуд».

Проте в ході здійснення процедури санації Боржника, ДП «ЖКК» відповідачем прийнято оспорюване рішення без відома УДБК «Укрбуд», яким фактично незаконно вилучено із господарського відання позивача зазначене державне майно.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1547 від 05 листопада 2010 року «Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення по вул. В. Стефаника, 4».

Рішення судів мотивовано тим, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» передбачено, що управлінням об'єктами державної власності є здійснення КМУ та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. На момент прийняття виконавчим комітетом рішення №1547 від 05 листопада 2010 року спірне нерухоме майно по вул. Стефаника, 4 у м. Львові перебувало у державній власності, управління яким від імені держави здійснює УДБК «Укрбуд». Органи місцевого самоврядування, в тому числі Львівська міська рада, уповноважені управляти виключно майном, яке перебуває у комунальній власності. Отже, приймаючи вказане рішення про оформлення права комунальної власності на спірний будинок, який належить до державної власності, відповідач вийшов за межі наданих повноважень, а тому таке рішення не відповідає положенням ст. 19 ч. 2 Конституції України.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, виконавчий комітет звернувся із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішеннями судів попередніх інстанцій, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою КМУ №65 від 01 липня 1991 року в процесі реорганізації Міністерства будівництва УРСР було створено УДБК «Укрбуд», до якої перейшли права та обов'язки цього Міністерства, зокрема в частині здійснення управління державним майном об'єднань, організацій та підприємств, і яка виступає його орендодавцем. Майно корпорації «Укрбуд» є державною власністю.

На підставі наказу УДБК «Укрбуд» №221 від 04 листопада 1993 року було прийнято рішення про реорганізацію державного підприємства - тресту «Львівпромбуд» та створення на його базі структурних підрозділів державних підприємств, зокрема ДП «Житлово - комунальна контора». Згідно Переліку до цього наказу, ДП «Житлово - комунальна контора» було передано у повне господарське відання сімейний гуртожиток по вул. В.Стефаника, 4 у м. Львові.

Згідно змісту Статуту ДП «Житлово - комунальна контора», вказане підприємство засноване на державній власності і входить до складу УДБК «Укрбуд». Згідно п.2.1 статуту підприємство створено з метою задоволення потреб будівельників та громадян, які проживають у відомчих жилих приміщеннях ЖЕК, утримання житлового фонду в належному технічному стані, надання послуг населенню.

Наказом УДБК «Укрбуд» за №33 від 13 жовтня 2008 року будинок №4 по вул. Стефаника у м. Львові передано на баланс ДП «Житлово - комунальна контора».

Рішення виконавчого комітету №1547 від 05 листопада 2010 року «Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул. В.Стефаника, 4», вирішено оформити за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на нежитлові приміщення на вул. В. Стефаника, 4 у м. Львові згідно з технічними паспортами: напівпідвалу під індексом ХХІІІа загальною площею 10,5 метра квадратного, першого поверху під індексами 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16 загальною площею 222,3 метра квадратного. Згідно з цим рішенням, відділ приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова зобов'язаний видати свідоцтво про право власності, а управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради - зареєструвати свідоцтво про право власності в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Відповідно до ст. 326 ЦК України до державної власності відноситься майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави право власності здійснюють органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Статтею 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» передбачено, що управління об'єктами державної власності полягає у здійсненні КМУ та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» об'єктами управління державної власності є: майно, яке передане казенним підприємствам в оперативне управління; майно, яке передане державним комерційним підприємствам, установам та організаціям; майно, яке передане державним господарським об'єднанням.

Зокрема, відповідно до положень ст. ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання і зокрема щодо управління майном, яке перебуває у комунальній власності.

Згідно з Декретом КМУ «Про управління майном, що є у загальнодержавній власності, в будівництві та промисловості будівельних матеріалів» від 19 лютого 1993 року №19 - 93 функції з управління майном організацій і підприємств, які засновані на загальнодержавній власності та входять до їх складу делеговані корпораціям в тому числі і корпорації «Укрбуд».

Враховуючи вищезазначене виконавчий комітет приймаючи оскаржуване рішення про оформлення права власності, вийшов за межі визначених законом повноважень, оскільки оспорюване рішення стосується майна, яке перебуває у державній власності, а саме передано ДП «Житлово-комунальна контора», засновником якої є УДБК «Укрбуд».

При цьому, відсутність державної реєстрації права власності УДБК «Укрбуд» на вказані приміщення не підтверджує правомірності прийнятого виконавчим комітетом рішення, вищевказане майно перебуває у господарському віданні позивача відповідно.

Щодо доводів касаційної скарги про пропуск строку звернення до адміністративного суду, то суди, оцінивши наведені позивачем обставини, дійшли висновку про поважність причин пропуску цього строку, що відповідає положенням статті 100 КАС України.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга не дає підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 224, 230, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець