Справа № 808/8257/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року /15:18/Справа № 808/8257/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.O., при секретарі Бабаченко B.C., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Бердянські жниварки»

до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними, недійсним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Бердянські жниварки» (надалі - позивач або ПАТ «Бердянські жниварки») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач або Бердянська ОДПІ) у якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2014 на суму 14536,4 грн., винесене Бердянською ОДПІ у відношенні ПАТ «Бердянські жниварки»; 2) визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2014 на суму 340 грн., винесене Бердянською ОДПІ у відношенні ПАТ «Бердянські жниварки».

Позивачем у позові та додаткових поясненнях на його обґрунтування зазначено, що 03.11.2014 Бердянською ОДПІ винесені податкові повідомлення-рішення: від 03.11.2014 №, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за порушення вимог валютного законодавства на суму 14536,4 грн.; від 03.11.2014 №, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за порушення вимог валютного законодавства на суму 340 грн. Вищевказані податкові повідомлення-рішення винесенні на підставі Акту «Про результати документальної позапланової перевірки Публічного акціонерного товариства «Бердянські жниварки», код за ЄДРПОУ-31071312 з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного договору №13-05-13 від 13.05.2013 за період з 01.03.2014 по 15.10.2014» №118/08-22-22-08/31071312 від 22.10.2014 (надалі - Акт перевірки), в якому встановлено порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» несвоєчасне, на думку відповідача, надходження товару по зовнішньоекономічному договору, та п.9.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19.02.1993 №15-93: не виконання ПАТ «Бердянські жниварки» порядку декларування простроченої дебіторської заборгованості станом на 01.07.2014. Позивач не погоджується з рішеннями відповідача та вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, на підставі наступного. 13.05.2013 між ПАТ «Бердянські жниварки» (Покупець) та KOЛOP- ПЛАСТ ООД (Продавець) укладено договір №13-05-13 зовнішньоекономічної купівлі-продажу обладнання. 19.02.2014 на підставі Договору укладено додаткову угоду - Додаток №3, якою подовжено строк дії Договору до 31.05.2014. 26.02.2014 підписано Специфікацію на товар - Додаток №4, а саме «чіллер для охолодження водою з циркуляційним насосом 130 SB-U 32 KW» вартістю 4400 Євро. Позивач 27.03.2014 сплатив КОЛОР-ПЛАСТ ООД вартість товару визначеного в специфікації, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №4. Поставка здійснена за умов FCA. Тому позивач вважає, що договір виконано продавцем 26.05.2014, коли товар був відвантажений покупцю та до покупця перейшло право власності на товар, про що свідчить товаросупровідний документ CMR. Митний кордон України товар перетнув 02.06.2014, про що свідчить штамп митного органу «під митним контролем» та вантажно-митна декларація ІМ-74 (розміщення на митному складі). Отже, на думку позивача, імпортна частина Договору завершена 02.06.2014 без порушення 90 денного терміну, передбаченого Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Позивач, посилаючись на приписи ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» наполягає на тому, що моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. Відповідно до CMR 02.06.2014 товар поставлено під митний контроль, отже товар перетнув митний кордон 02.06.2014 в межах встановленого Законом 90-денного терміну Це також підтверджується виданням декларації ІМ-74, зі штампом митного органу «під митним контролем», в якій строк доставки вказується 23.06.2014. Товар перебував під митним контролем в режимі ІМ-74 (на митному складі) та знаходився у митних органах, оскільки підлягав екологічному контролю на встановлення наявності або відсутності озоноруйнівних речовин і 01.09.2014 випущений у вільний обіг, про що свідчить оформлення МД ІМ-40. Оформлення митної декларації ІМ-74 обумовлено вимогами митного органу щодо ліцензії на імпорт товарів, в яких наявні озоноруйнівні речовини. Для вирішення цього питання товаросупровідні документи подані до Міністерства екології та природних ресурсів і, листом від 01.09.2014 Міністерство екології та природних ресурсів України підтвердило відсутність озоноруйнівних речовин у товарі - «чіллер», після чого митним органом оформлена митна декларація ІМ 40 від 01.09.2014, яку Бердянська ОДПІ помилково вважає кінцевою датою завершення імпортної операції і нараховує пеню за період з 25.06.2014 по 01.09.2014 включно на суму 14876,40, незважаючи на те, що імпортна операція фактично завершилась 02.06.2014 - товар перетнувши митний кордон, був розміщений під «митним контролем» на митному складі. Виходячи з вищенаведеного, ПАТ «Бердянські жниварки» вважає, що поставка товару в рамках імпортних операцій була здійснена у строк, що не перевищує 90 днів, а податкові повідомлення-рішення Бердянською ОДПІ є протиправними і підлягають скасуванню.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представником відповідача подано до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що до Бердянської ОДПІ надійшов лист ПАТ «ПУМБ» №КНО-67.3.1/277 від 07.07.2014, де зазначено, що ПАТ «Бердянські жниварки» порушено законодавчо встановлені терміни розрахунків за імпортною операцією згідно договору №13-05-13 від 13.05.2013. Тому проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Бердянські жниварки» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного договору №13-05-13 від 13.05.2013 за період з 01.03.2014 по 15.10.2014. Перевіркою встановлено, що позивачем укладено зовнішньоекономічний імпортний договір №13-05-13 від 13.05.2013 з КОЛОР-ПЛАСТ ООД, Болгария на загальну суму 83100 Євро. Умови поставки - згідно специфікації. На виконання умов договору, позивачем згідно платіжного доручення б/н від 27.03.2014 перераховано кошти на загальну суму 50300 Євро. Граничний термін надходження товару - 25.06.2014. Товар від КОЛОР-ПЛАСТ ООД на адресу позивача надійшов на загальну суму 50300,00 Євро згідно наступних митних декларацій: 1) митна декларація від 25.06.2014 №1993 на суму 45900,00 Євро; граничний термін надходження товару по платежу від 25.06.2014 на суму 45900,00 Євро - 25.06.2014. Товар надійшов без порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків в іноземній валюті; 2) митна декларація від 01.09.2014 №2913 на суму 4400,00 Євро; граничний термін надходження товару по платежу від 25.05.2014 на суму 4400,00 Євро - 25.06.2014. Товар надійшов з порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків в іноземній валюті з затримкою на 68 днів. Свідченням завершення імпортної операції є, на думку відповідача, оформлена в установленому порядку митна декларація типу ІМ-40. З урахуванням наведеного та приписів п.1 «Інструкції про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», затвердженої 14.11.2013 постановою Правління Національного банку України №453, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.11.2013 за №1951/24483, п.1.1, п.3.3 «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затвердженої 24.03.1999 постановою Правління Національного банку України №136, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за №338/3631, ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», ст.76, ч.1 ст.126, ч.1, ч.5 ст.255 Митного кодексу України відповідач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача у судове засідання також не з»явився, у своїй заґві просить суд розглянути справу буз їх участі, проти позову заперечують.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов позивача таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, позивач зареєстрований як юридична особа за адресою: 71100, Запорізька область, м.Бердянськ, проспект Пролетарський, буд.2А, має ідентифікаційний код 31071312.

Згідно складеного 22.10.2014 Бердянською ОДПІ Акту №118/08-22-22-08/31071312 «Про результати документальної позапланової перевірки Публічного акціонерного товариства «Бердянські жниварки», код за ЄДРПОУ-31071312 з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного договору №13-05-13 від 13.05.2013 за період з 01.03.2014 по 15.10.2014», відповідач дійшов наступного висновку: «… встановлено порушення: ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (…), а саме несвоєчасне надходження товару по зовнішньоекономічному договору; п.9.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19.02.1993 №15-93 (…) не виконання ПАТ «Бердянські жниварки» порядку декларування простроченої дебіторської заборгованості станом на 01.07.2014. …».

За змістом Акту перевірки №118/08-22-22-08/31071312 від 22.10.2014: товар від КОЛОР-ПЛАСТ ООД на адресу ПАТ «Бердянські жниварки» надійшов на загальну суму 50300,00 Євро згідно наступних митних декларацій: 1) митна декларація від 25.06.2014 №1993 на суму 45900,00 Євро; граничний термін надходження товару по платежу від 25.06.2014 на суму 45900,00 Євро - 25.06.2014. Товар надійшов без порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків в іноземній валюті; 2) митна декларація від 01.09.2014 №2913 на суму 4400,00 Євро; граничний термін надходження товару по платежу від 25.05.2014 на суму 4400,00 Євро - 25.06.2014. Товар надійшов з порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків в іноземній валюті з затримкою на 68 днів.

При цьому причин, з яких відповідач вважає надходження товару до позивача з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків в іноземній валюті з затримкою саме на 68 днів Акт перевірки №118/08-22-22-08/31071312 від 22.10.2014 - не містить.

Результатом розгляду відповідачем Акту перевірки №118/08-22-22-08/31071312 від 22.10.2014 стало прийняття 03.11.2014 відносно ПАТ «Бердянські жниварки» податкових повідомлень-рішень форми «У»:

1) №, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за порушення вимог валютного законодавства (ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті») на суму 14536,4 грн.;

2) №, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за порушення вимог валютного законодавства (п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19.02.1993 №15-93) на суму 340 грн.

Судом досліджено інформацію Управління валютного контролю Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» (за вих.№КНО-67.3.1/277 від 07.07.2014) в якому зазначено про факт порушення законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортною операцією станом на 01.07.2014; дата здійснення платежу за імпортною операцією - 27.03.2014 за договором №13-05-13 від 13.05.2013. На інформації ПАТ «ПУМБ» міститься відбиток штемпелю Бердянської ОДПІ (вх.№12723/10 від 14.07.2014). Отже, суд приходить до висновку, що саме 14.07.2014 відповідач дізнався про порушення позивачем ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Судом досліджено укладений 13.05.2013 ПАТ «Бердянські жниварки» (як Покупцем) з KOЛOP-ПЛАСТ ООД (як Продавцем) Договір №13-05-13 з додатками до нього. Як зазначено у п.1.2 Договору №13-05-13 від 13.05.2013: найменування обладнання, кількість, якість, ціна, вартість, строки і умови постачання зазначаються у Додатку (специфікації) на партію обладнання, яка є невід'ємною частиною цього договору. Умови постачання обладнання зазначаються у Специфікації на партію обладнання і відповідає Міжнародним правилам ІНКОТЕРМС-2010 (п.4.1. Договору). У п.5.2 Договору №13-05-13 від 13.05.2013 також зазначено, що приймання обладнання за якістю і кількістю здійснюється на території продавця; за наслідками приймання сторонами складається і підписується протокол про приймання обладнання у експлуатацію; договір вважається виконаним сторонами при оформленні документів з відвантаження з боку продавця и при отриманні 100% оплати від покупця.

26.02.2014 сторонами підписано Специфікацію на товар: «чіллер для охолодження водою з циркуляційним насосом 130 SB-U 32 KW» вартістю 4400 Євро. Умовою поставки у Специфікації зазначено «FRANKO склад виробника - Болгарія, м.Стара Загора», що відповідає, згідно правилам ІНКОТЕРМС умовам EXW.

Згідно ІНКОТЕРМС-2010 «Ex Works» («Франко завод») означає, що продавець здійснює поставку, коли він надає товар у розпорядження покупця у своїх приміщеннях або у іншому узгодженому місці (тобто на підприємстві, складі й т.і.); продавцю не обов'язково здійснювати навантаження товару на будь-який транспортний засіб, він не зобов'язаний виконувати формальності, необхідні для вивезення, якщо такі застосовуються.

Разом з цим за змістом умов постачання FCA правил Інкотермс від 16.09.2010, за якими «Free Carrier» («Франко перевезник») означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті. Відповідно FCA від продавця вимагається виконання формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються; це умови постачання, коли основну частину перевезення забезпечує покупець, при цьому, покупець самостійно обирає вид транспорту, сам організовує весь ланцюг доставки, укладає договори перевезення. Обов'язок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар - після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті.

Звідси, саме з моменту складання і підписання сторонами Протоколу про приймання обладнання у експлуатацію постачання товару: «чіллер для охолодження водою з циркуляційним насосом 130 SB-U 32 KW» вважається закінченим.

Позивач не надав до суду Протокол про приймання обладнання у експлуатацію: «чіллер для охолодження водою з циркуляційним насосом 130 SB-U 32 KW»; в той же час відповідачем не доведено витребування від позивача під час перевірки такого документу, у Акті перевірки №118/08-22-22-08/31071312 від 22.10.2014 такі відомості відсутні.

Як з'ясовано судом і не заперечується сторонами, що 27.03.2014 ПАТ «Бердянські жниварки» сплатило КОЛОР-ПЛАСТ ООД вартість товару визначеного в специфікації, що підтверджується Платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №4. Отже, саме з цієї дати необхідно вираховувати строк надходження товару/повернення коштів до України.

Згідно відбитку штемпеля Південної митниці «Під митним контролем» на міжнародній товарно-транспортній накладній CMR товар: «Бластавтомат БА-05КП-1PCS двосторонній етикеточний робот, матриці на каністру - 4л, 5л, чіллер для охолодження водою» 30.05.2014 надійшов до митного органу; відвантаження здійснено 26.05.2014.

З цього товару 25.06.2014 декларантом подано митну декларацію (форма МД-2) за №112040000/2014/001993 на машину для видувного лиття Бластавтомат БА-05КП та матриці на каністру - 4л, 5л, які працюють у складі Бластавтомату БА-05КП.

Ввезений в Україну товар «обладнання холодильне: Чіллер для охолодження водою з циркуляційним насосом 32К - 1 шт.» задекларовано 01.09.2014 митною декларацією (форма МД-2) за №112040000/2014/002913.

Судом досліджені відповіді Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.06.2014 вих.№12-01/16/235-14, від 21.07.2014 вих.№12-01/16/273-14, №5/3-17.1/10068-14 від 20.08.2014. У відповіді №5/3-17.1/10068-14 від 20.08.2014 зазначено, що «чіллер для охолодження водою з циркуляційним насосом 130 SB-U 32 KW» планується до ввезення суб'єктом господарювання ПАТ «Бердянські жниварки».

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню Форми «У» № від 03.11.2014, суд виходить з наступного.

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами (ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»).

Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Як зазначено у п.4.2 Договору №13-05-13 від 13.05.2013, якщо вивезення обладнання здійснюється силами покупця, останній зобов'язаний своєчасно, впродовж 10 робочих днів з моменту отримання повідомлення про готовність обладнання до відвантаження, вивезти товар зі склада продавця. Договір перевезення представниками позивача, відповідача до суду - не наданий. Досліджена судом міжнародна товарно-транспортна накладна CMR містить відбиток штампа перевізника: «JELEV-GEORCI JELEV ET», і як поясняли в судовому засіданні 26.02.2015 р. представники позивача, він здійснював перевезення на їх користь. У Специфікації на товар зазначено, що спосіб оплати - 100% попередня оплата при готовності продавця до відвантаження товару. Позивач 27.03.2014 сплатив належну суму за товар нерезиденту-постачальнику, однак доказів, якими підтверджена готовність продавця до відвантаження товару до суду - не надав. Звідси відстрочення поставки на строк понад 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Митного кодексу України у цьому Кодексі наведені нижче терміни і поняття вживаються в такому значенні: ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Згідно з п.42 ч.1 ст.4 Митного кодексу України у цьому Кодексі наведені нижче терміни і поняття вживаються в такому значенні: попередній документальний контроль - контрольні заходи, які полягають у перевірці документів та відомостей, необхідних для здійснення державних санітарно-епідеміологічного, ветеринарно-санітарного, фітосанітарного, екологічного контролю, та здійснюються органами доходів і зборів в пунктах пропуску через державний кордон України щодо товарів, у тому числі продуктів та сировини тваринного походження, що переміщуються через митний кордон України.

Пропуск товарів через митний кордон України - надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення (п.49 ч.1 ст.4 Митного кодексу України).

Товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом (ч.1 ст.321 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.321 Митного кодексу України, у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Як зазначено у п.1 ч.6 ст.321 Митного кодексу України перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується: у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Отже, ввезення в Україну товару, що підлягає митному оформленню службовими особами митниці, здійснюється після фактичного перетину ним митного кордону України, підставою для якого в режимі імпорту є наявність товаросупровідного документу, на якому проставляється відбиток штампу "під митним контролем" з відповідною датою та який підтверджує факт та дату перетину товаром митного кордону.

При чому, перетин товаром митного кордону України, який засвідчується відбитком штампу "під митним контролем" з відповідною датою, не можна ототожнювати з пропуском товарів через митний кордон України, який здійснюється виключно після завершення митного оформлення і який підтверджується оформленою митною декларацією.

З огляду на викладене, моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування ст.ст.2, 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, а не момент оформлення митної декларації.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах: від 04.07.2011 у справі №21-108а11, від 16.01.2012 у справі №21-412а11.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Звідси, відповідачем не доведено наявність порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме несвоєчасне надходження товару по зовнішньоекономічному договору Акту перевірки №118/08-22-22-08/31071312 від 22.10.2014.

Надаючи оцінку стану контролю за вказаною імпортною операцією резидента, суд бере до уваги наступне.

Як серед іншого зазначено у п.1.1 «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затвердженої 24.03.1999 постановою Правління Національного банку України №136, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за №338/3631, здійснення поставки -це оформлення МД (у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором (в інших випадках). МД - митна декларація, оформлена на паперовому носії або як електронний документ у встановленому законодавством України порядку.

За приписами п.3.3 «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями» банк знімає з контролю операцію резидента в разі імпорту товару з увезенням його на територію України після: отримання інформації про цю операцію в реєстрі МД (типу IM-40 "Імпорт", IM-41 "Реімпорт", IM-72 "Магазин безмитної торгівлі", IM-75 "Відмова на користь держави", IM-76 "Знищення або руйнування") - якщо для митного оформлення продукції використовується МД; пред'явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції, - якщо для митного оформлення продукції не використовується МД; пред'явлення резидентом документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - в інших випадках. Додатковою підставою для зняття операції з контролю, крім реєстру МД, може бути: письмове повідомлення іншого банку, якому митний орган надіслав інформацію про цю операцію резидента, про отримання такого реєстру, засвідчене підписом відповідальної особи і відбитком печатки банку (у повідомленні зазначаються номер і дата реєстру, уся наявна в реєстрі інформація про операцію резидента, а також вартість продукції в тій частині, у якій відомості передаються іншому банку). Зазначене повідомлення надається на письмовий запит такого резидента або банку (з письмового дозволу резидента) лише банку, який зазначений у запиті резидента або якому резидент дозволив цей запит; письмове повідомлення митного органу, засвідчене підписом його керівника (заступника керівника), а також засвідчена в установленому законодавством України порядку копія МД, що отримані на письмовий запит резидента (для операцій, контроль за якими здійснюється згідно з пунктом 3.7 цього розділу); документи, що підтверджують поставку продукції на користь резидента-реципієнта (одержувача) міжнародної технічної допомоги відповідно до міжнародних договорів України. […].

Позивачем не надано до суду доказів направлення до Управління валютного контролю Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» будь-яких документів з метою зняття операції резидента з контролю. Також позивачем не доведено наявність спору з ПАТ «ПУМБ» щодо не зняття операції резидента з контролю. Цілком логічним і правомірним, у цьому випадку є проведення відповідачем позапланової виїзної документальної перевірки.

Як зазначено у п.8. постанови Правління Національного банку України №453 від 14.11.2013, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.11.2013 за №1951/24483 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», постанова набирає чинності з 20 листопада 2013 року та діє до 17 травня 2014 року. Отже, посилання на вказаний документ у запереченнях відповідача не відповідає строкам проведення імпортної операції.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню Форми «У» № від 03.11.2014, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Як, зокрема, зазначено у п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України. Санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Як, зокрема, зазначено у пп.2.7 розділу 2 «Положення про валютний контроль», затвердженого 08.02.2000 постановою Правління Національного банку України №49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2000 за №209/4430 невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: - порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період; […] Неподання або несвоєчасне подання резидентами України декларації (за відсутності валютних цінностей та майна за межами України) не тягне за собою застосування фінансових санкцій.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

У пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Тобто, відповідно до приписів Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» Бердянська ОДПІ, як орган доходів і зборів не наділено повноваженнями застосовувати до резидентів санкції, передбачені п.2 ст.16 Декрету, відповідні санкції застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Відповідачем не надано до суду жодного доказу підпорядкування Бердянської ОДПІ Національному банку України. За таких обставин, враховуючи не доведення Бердянською ОДПІ порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (як то вказано у Акті перевірки №118/08-22-22-08/31071312 від 22.10.2014) є протиправним надсилання ПАТ «Бердянські жниварки» податкового повідомлення-рішення № від 03.11.2014.

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського кодексу України органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, приходить до висновку, що оспорювані податкові повідомлення-рішення прийняті Бердянською ОДПІ не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже, підлягають скасуванню, а позовні вимоги позивача - задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області: № (яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за порушення вимог валютного законодавства на суму 14536,4 грн.); № (яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за порушення вимог валютного законодавства на суму 340 грн.), прийняті 03.11.2014 стосовно Публічного акціонерного товариства «Бердянські жниварки».

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Бердянські жниварки» з Державного бюджету України судові витрати у сумі 182 грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко