Справа № 2а-7269/11/1512
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2015р. м. Київ К/800/48744/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 25.04.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного від 11.09.2013р. у справі

за позовом ОСОБА_4

до відповідача Київської районної адміністрації Одеської міської ради

з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача :

1. ОСОБА_6

2. Виконавчий комітет Одеської міської ради

про скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

17.03.2009р. до суду з позовом про скасування розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.03.2000р. звернулась ОСОБА_4 Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вказаним розпорядженням прийнято в експлуатацію будівлю по АДРЕСА_1 в м. Одеса. Про наявність вказаного розпорядження ОСОБА_4 дізналась під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 про усунення перешкод в здійсненні права власності, де відповідачами є ОСОБА_4 та інші особи. Вважаючи, що виконком протиправно прийняв в експлуатацію самовільно зведену будівлю чим порушив законні права та інтереси позивача, ОСОБА_4 просила задовольнити адміністративний позов.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 25.04.2013р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного від 11.09.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та задовольнити позов. При цьому, скаржник зазначила, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Позивачем оскаржуються дії відповідача при прийнятті розпорядження від 30.03.2000р. про затвердження акту прийняття в експлуатацію будівель на земельній ділянці №19 по АДРЕСА_1 в м. Одеса.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та іншими особами - сусідніми землекористувачами, виникли спори щодо користування земельними ділянками та розміщеними на них об'єктами нерухомості і розгляд вказаних спорів неодноразово розглядався в межах цивільного судочинства.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовив в задоволенні адміністративного позову в зв'язку з тим, що діями відповідача не порушуються законні права та інтереси позивача. При цьому, судами враховано, що ОСОБА_4 стала власником земельної ділянки №18 по АДРЕСА_1 в м. Одеса у 2004р., в той час, як будівлю на земельній ділянці №19 по АДРЕСА_1 було збудовано до 1998р. та прийнято в експлуатацію розпорядженням відповідача 30.03.2000р.

Відповідно до статті 2442 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В своїй постанові від 10.04.2012р. (номер справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21-1115во10) Верховний Суд України зазначив :

«Відповідно до статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.»

Аналогічну правову позицію наведено в постановах Верховний Суд України9.10.2012р. (справа №21-173а12) та від 26.03.2013р. (справа №21-438а12).

Враховуючи, що діями Київської районної адміністрації Одеської міської ради не порушувались та не могли порушуватися законні права та інтереси позивача, яка на час прийняття оскаржуваного розпорядження не була власником земельної ділянки суміжної з ділянкою №19, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову і доводи касаційної скарги правильність цих висновків не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни судових рішень.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, постанову Київського районного суду м. Одеси від 25.04.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного від 11.09.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз