Справа № 826/11091/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Тищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року по справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Непідприємницьке товариство «Відкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Позивач, боржник) звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (далі - Відповідач) у якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо невжиття дій по зупиненню виконавчого провадження №43111901 та зобов'язання прийняти рішення про закінчення зазначеного виконавчого провадження.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову, якою задовольнити зазначений позов в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників позивача та третьої особи, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в провадженні Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві) знаходиться виконавче провадження ВП 43111901 про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ» пенсійні активи у розмірі 2 310 351, 45 грн., розміщені у ПАТ «Банк «Таврика» згідно договору банківського вкладу від 29.07.2010 № 698, відкрите постановою від 28.04.2014 року.

Листом від 13.05.2014 №09-2551/14 позивач (боржник у виконавчому провадженні) повідомив відповідача, що позивачем прийнято розпорядження, яким зобов'язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» Лемеша М.В. повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ» пенсійні активи у розмірі 2 310 351,45 грн.

У зв'язку із вищезазначеним, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон).

Листом від 23.05.2014 року начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. повідомлено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про відсутність підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки станом на 23.05.2014 пенсійні активи у розмірі 2 310 351,45 грн. Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ» не повернуто, що свідчить про відсутність підстав для закриття виконавчого провадження.

Листом від 29.05.2014 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (боржник) повторно повідомив ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві, що боржником прийнято розпорядження, яким зобов'язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» Лемеша М.В. повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ» пенсійні активи у розмірі 2 310 351,45 грн. Також, позивач просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону.

23.07.2014 боржник подав клопотання про зупинення виконавчого провадження у зв'язку із поданням до Київського апеляційного адміністративного суду заяви про перегляд постанови вказаного суду за нововиявленими обставинами.

Листом від 28.07.2014 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження.

01.08.2014 позивач повторно звернувся до державного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із протиправною бездіяльність щодо невжиття дій по зупиненню виконавчого провадження №43111901 та зобов'язання прийняти рішення про закінчення зазначеного виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи відсутні докази виконання судового рішення в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, виходячи з наступного.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.04.2014 року (Т.1 а.с.48-52), у справі №826/6309/13-а за позовом Непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ» до Фонду гарантування вкладів фізичних собі, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» Соловйової Н.А, зокрема, зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (01032, м. Київ, бульвар Шевченка, 33-б; код за ) повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ» (01030, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 23; код за ) пенсійні активи у розмірі 2 310 351, 45 грн., розміщені у ПАТ «Банк «Таврика» згідно договору банківського вкладу від 29.07.2010 року № 698.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2014 року заяву позивача про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 задоволено частково, роз'яснено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб порядок виконання зазначеної постанови суду апеляційної інстанції від 16 жовтня 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 грудня 2014 року касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2014 року скасовано, у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 відмовлено (Т.2 а.с.28-30).

Доводи скаржника, які містяться в апеляційній скарзі щодо обґрунтування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, зокрема, що за рахунок коштів або майна Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має бути виконана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки не відносяться до предмету спору даної справи.

Крім того, підставою для скасування ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2014 року стало порушення судом апеляційної інстанції норм права, зокрема, подана Фондом гарантування вкладів фізичних осіб заява, а також надане судом апеляційної інстанції роз'яснення стосуються визначення порядку виконання судового рішення та виходять за межі ст. 170 КАС України. Також, колегією суддів касаційної інстанції зазначено, що сама постанова апеляційної інстанції від 16.10.2013 року є зрозумілою та не потребує роз'яснення.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши вищезазначені судові рішення та надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Статтею 37 Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: 1) смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво; 2) визнання стягувача або боржника недієздатним; 3) проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях; 4) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 5) прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення; 6) зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право; 7) зупинення судом реалізації арештованого майна; 8) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах; 9) запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника; 10) сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день сплати; 12) звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону; 13) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 14) наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення; 15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"; 16) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; 17) прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації;18) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Згідно із ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути зупинено: 1) у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання; 2) прохання боржника, який проводить строкову службу Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 3) у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 4) у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини; 5) за заявою стягувача у разі його перебування у відпустці за межами населеного пункту, де він проживає.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що звернення сторони виконавчого провадження до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, на підставі якого видано виконавчий документ не є підставою ані для обов'язкового зупинення виконавчого провадження, ані для зупинення виконавчого провадження відповідно до ст. 38 Закону, що свідчить про обґрунтованість відмови відповідача зупинити виконавче провадження оформленої листом від 28.07.2014 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що зазначеними правовими положеннями Закону визначено певний перелік обставин для зупинення та закриття виконавчого провадження, проте в даному випадку позивачем не надано суду належних та допустимих доказів виконання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013, а тому апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.