Справа № 817/485/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/485/15

06 березня 2015 року 11год. 05хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: не з'явився третьої особи відповідача: представник не з'явився,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спру на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області Іваницької Наталії Олександрівни третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Реєстраційна служба Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області Іваницької Наталії Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Реєстраційна служба Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11166224 від 25.02.2014 року щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, здійсненою на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 року у справі № 559/3460/13-ц.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 24.02.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області Іваницькою Н.О. проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 року у справі № 559/3460/13-ц. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 02.07.2014 року прийнято ухвалу, відповідно до якої рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 р. та ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 06.02.2014 р. скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. 22.10.2014 року ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 укладеним - залишено без розгляду. У зв'язку із скасуванням судом касаційної інстанції судового рішення про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним, позивач вважає, що дані у Державному реєстрі прав на нерухоме майно повинні бути приведені у попередній стан, так як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили законні підстави вважатися власниками зазначеного майна. З приводу цього питання позивач звернувся до Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, внаслідок чого отримана відповідь, згідно якої єдиною підставою для відновлення попереднього стану даних щодо права власності на нерухоме майно може бути рішення суду про скасування рішення державного реєстратора. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідачем та Реєстраційною службою Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області до суду подано клопотання щодо розгляду справи за їх відсутності та визнання позовних вимог.

Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили проти позову. Вважають, що позов необґрунтований, так як житловий будинок належить їм.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд та вирішення справи за відсутності відповідача та представника третьої особи - Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області на основі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідно до вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, суд може вирішити справу на підставі наявних у справі доказів. Неприбуття в судове засідання третьої особи не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення третіх осіб, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було прийнято рішення по справі № 559/3460/13-ц про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1, укладеним між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дійсним (а.с. 5-6).

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області набрало законної сили 6 лютого 2014 року після перегляду справи Апеляційним судом Рівненської області (ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 06.02.2014 року ) (а.с.7-8).

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області Іваницькою Н.О. 24 лютого 2014 року проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 32).

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 2 липня 2014 року прийнято ухвалу, відповідно до якої рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 року та ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 06.02.2014 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 9-11).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.10.2014 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним - залишено без розгляду у зв'язку з поданою позивачами заявою про залишення без розгляду позовної заяви (а.с. 12).

ОСОБА_4 звернулася до Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області щодо приведення у попередній стан даних у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Начальник Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області надала відповідь від 05.12.2014 року за № 11-20/1312, згідно якої повідомляла, що для скасування запису у Державному реєстрі прав на нерухоме майно заявник повинен подати рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили (а.с. 33-34).

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.06.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 22.06.2011 р. № 703 (далі - Порядок № 703), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1141, Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. № 3502/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно преамбули Закону № 1952-IV, цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно ст. 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Статтею 3 Закону № 1952-IV визначено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону № 1952-IV, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Так, на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно 24 лютого 2014 року було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності, в тому числі й особливості державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 22.06.2011 р. № 703, яка була прийнята на виконання вимог статті 15 Закону № 1952-IV.

Так, згідно п. 27 Порядку № 703, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, зокрема серед іншого, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1141, передбачено, що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості:

1) підстава для скасування державної реєстрації прав: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав; 3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

Суд зазначає, що ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 липня 2014 року, якою скасовано рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 року є документом, що підтверджує припинення права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області № 11166224 від 25.02.2014 року щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, здійсненою на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 року у справі № 559/3460/13-ц. підлягає скасуванню, у зв'язку із скасуванням судового рішення, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, враховуючи, що рішення приймається на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з держбюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області Іваницької Наталії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11166224 від 25.02.2014 року щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, здійсненою на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.12.2013 року у справі № 559/3460/13-ц.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.