Справа № 826/1043/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 березня 2015 року № 826/1043/15

Суддя Окружний адміністративний суд міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Ті Сі Джі"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Ай Ті Сі Джі») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 10 грудня 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2015 року відкрито провадження в адміністративний справі № 826/1043/15 закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 лютого 2015 року.

У судовому засіданні 09 лютого 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу № 1746 від 17 листопада 2014 року, згідно з пунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.4 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» з питань дотримання вимог податкового законодавства з Товариством з обмеженою відповідальністю «Софтпро-Трейдинг» () за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 21 листопада 2014 року № 1682/26-59-22-12/36351909.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 56452,00 грн. за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року.

Заперечення ТОВ «Ай Ті Сі Джі» від 01 грудня 2014 року залишені без задоволення, висновки акту перевірки Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 21 листопада 2014 року № 1682/26-59-22-12/36351909 - без змін.

На підставі вищезазначених висновків, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 10 грудня 2014 року № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 84678,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 56452,00 грн., за штрафними санкціями - 28226,00 грн.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року № 742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Софтпро-Трейдинг», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Судом встановлено, що 02 червня 2014 року між ТОВ «Ай Ті Сі Джі» (Рекламодавець) та ТОВ «Софтпро-Трейдинг» (Виконавець) укладено Договір № 06/02-14/5 про надання рекламних послуг в мережі інтернет, за умовами якого Рекламодавець замовляє та оплачує, а Виконавець надає Рекламні послуги відповідно до умов, викладених в Договорі та Додатках, в яких Сторони погоджують, їхні розміри. Час або Періодичність показу, вартість Рекламних послуг, суму податкових платежів, підсумкову вартість Рекламних послуг з врахуванням податкових платежів.

Відповідно до пункту 2.2 Договору розміщення кожного Інформаційного носія реклами Рекламодавця відбувається лише у разі та після узгодження Сторонами змісту і вигляду Інформаційного носія, а також всіх суттєвих умов Договору та підписання відповідного Додатку до Договору.

Рекламодавець власними силами виготовляє Інформаційний носій з матеріалів, що належать Рекламодавцю на праві власності або на праві користування та не пізніше ніж за 5 (п'ять) діб до початку Розміщення Реклами на Інформаційному ресурсі Рекламодавець надає засобами електронної пошти Виконавцеві призначений для Розміщення Інформаційний носій у вигляді цифрового файлу у форматі .gif, jpg, або іншому форматі, визначеному Сторонами, листом на електронну адресу (пункт 3.1 Договору).

Відповідно до розділу 5 Договору Ціна Договору визначається загальною сумою Рекламних послуг, що будуть надані за відповідними Додатками до Договору. Вартість Рекламних послуг за Договором сплачується Рекламодавцем шляхом здійснення 100 (сто) відсотків оплати впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання акту про надання послуг або прийняття відповідних Рекламних послуг згідно пункту 5.4.3 цього Договору, якщо інше не встановлено у відповідному Додатку до Договору.

Факт надання послуг підтверджується шляхом підписання Сторонами Актів надання послуг і скріплення їх печатками.

Згідно Додатку до Договору № 1 від 14 червня 2014 року, ціна робіт за цим Додатком складає 282 258,07 грн., ПДВ 56451,61 грн. Сторони довилися, що ціна послуг включає в себе винагороду Виконавця за передачу виключних авторських та суміжних прав на результати послуг Виконавця в повному обсязі.

Згідно пункту 3.2 Додатку до Договору перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця повинно бути здійснено не пізніше 31 липня 2014 року, а послуги розміщення електронних рекламних матеріалів, клієнтів Замовника повинні бути виконані - не пізніше 21 липня 2014 року.

Відповідно до акту надання послуг № 174 від 18 липня 2014 року ТОВ «Софтпро-Трейдинг» надавало послуги з розміщення рекламних матеріалів клієнтів Замовників в мережі інтернет на суму 144507,65 грн.

ТОВ «Софтпро-Трейдинг» виписано на адресу позивача податкову накладну № 62 від 21 липня 2014 року на суму 165300,50 грн., в тому числі сума ПДВ - 27550,08 грн.

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 2128 від 30 липня 2014 року на суму 165300,50 грн., № 2129 від 30 липня 2014 року на суму 173409,18 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за липень 2014 року в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Софтпро-Трейдинг», у зв'язку з придбанням послуг.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

В обґрунтування реальності придбаних послуг у ТОВ «Софтпро-Трейдинг» позивачем надано суду наступні документи:

- копію штатного розкладу позивача за 2014 рік, яке, на думку позивача, підтверджує реальність здійснюваної господарської діяльності у сфері рекламних послуг;

- копії декількох договорів з клієнтами, для яких розміщувались матеріали, протягом спірного періоду, зокрема: договір на проведення рекламної компанії від 18 квітня 2011 року № Р 18/04/11, договір про надання послуг від 31 липня 2013 року № 31/07/13, договір від 01 листопада 2013 року № 01/11/13.

Таким чином, позивач зазначає, що з метою своєчасного виконання договірних зобов'язань перед ТОВ «Пегас Туристик» (Договір № 18/04/11 від 18 квітня 2011 року про проведення рекламної компанії); ТОВ «Богдан-Автотрейд» (Договір № 31/07/13 від 31 липня 2013 року про надання послуг); ТОВ «Роберт Бош ЛТД» (Договір № 01/11/13 від 01 листопада 2013 року), Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» укладено Договір від 02 червня 2014 року № 06/02-14/5 ТОВ «Софтпро-Трейдинг». На підтвердження надано роздруківку рекламного матеріалу по кожному Договору.

Разом з тим, на думку суду, вищезазначені договори укладені із ТОВ «Пегас Туристик», ТОВ «Богдан-Автотрейд», ТОВ «Роберт Бош ЛТД» не свідчать про реальність господарських відносин із ТОВ «Софтпро-Трейдинг», зокрема:

- суду не надано доказів здійснення взаєморозрахунків між позивачем та ТОВ «Пегас Туристик», ТОВ «Богдан-Автотрейд», ТОВ «Роберт Бош ЛТД», які б підтверджували реальна надання їм послуг;

- не надано актів виконаних робіт, податкових накладних, які б містили перелік послуг, які надавались позивачем.

Слід звернути увагу, що згідно розділу 10 Договору № 18/04/11 від 18 квітня 2011 року про проведення рекламної компанії, укладеного із ТОВ «Пегас Туристик», договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31 грудня 2011 року. При цьому, будь - яка інформація про продовження дії договору або розірвання договору відсутня.

Аналогічних висновків дійшов суд дослідивши договори, укладені із ТОВ «Богдан-Автотрейд» (Договір № 31/07/13 від 31 липня 2013 року про надання послуг); ТОВ «Роберт Бош ЛТД» (Договір № 01/11/13 від 01 листопада 2013 року.

З огляду на викладене, посилання позивача на зазначені договори як доказ реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Софтпро-Трейдинг» є необґрунтованими.

При цьому, враховуючи навіть отримання вищезазначених послуг, не вбачається можливим встановити, яким чином рекламні послуги використовувались позивачем у власній господарській діяльності.

Слід звернути увагу, що матеріали справи не містять доказів, які свідчили би про реальність вищезазначених рекламних послуг, про їх надання, адже матеріали справи не містять кінченого результату наданих послуг.

Наявна у матеріалах справи податкова накладна та акт надання послуг містять лише загальну назву - послуги з розміщення рекламних матеріалів клієнтів Замовників в мережі інтернет, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Також, не надано переліку інтернет сайтів, на яких здійснювалось розміщення рекламних матеріалів клієнтів Замовників, не надано узгоджених примірників рекламних носіїв.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України.

Разом з тим, необґрунтованими є посилання контролюючого органу на висновки акту від 16 жовтня 2014 року № 67/11-23-22-04/30330993 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Софтпро-Трейдинг» код за ) з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинах з ТОВ «Теміс Капітал» (код 38606607) за липень 2014 року», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Ай Ті Сі Джі» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Законом України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог, позивачу, в даному випадку, за звернення до адміністративного суду із майновим позовом слід було сплатити 1827,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 255,78 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 1571,22 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 1571,22 грн. (тисяча п'ятсот сімдесят одна гривна двадцять дві копійки).

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник