Справа № 2а/2370/3633/12
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2015 р. м. Київ К/800/34345/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Білуги С.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління юстиції у Черкаській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, третя особа: начальник Головного управління юстиції у Черкаській області Левицький Віктор Казимирович, про визнання нечинним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління юстиції у Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, третя особа: начальник Головного управління юстиції у Черкаській області Левицький В.К., про визнання нечинним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2012 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано нечинним та скасовано наказ начальника Головного управління юстиції у Черкаській області №1536/к від 21 серпня 2012 року про звільнення ОСОБА_2 Зобов'язано Головне управління юстиції у Черкаській області поновити ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції Черкаської області. Стягнуто з Головного управління юстиції у Черкаській області на користь позивача середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу з 22 серпня 2012 року до дня поновлення її на роботі. В задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник Головного управління юстиції у Черкаській області просить постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року скасувати, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2012 року залишити в силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом начальника Головного управління юстиції у Черкаській області від 02 липня 2012 року №382 головному спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_2 було надано невикористану частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів, з 03 до 16 липня 2012 року, включно.

19, 20, 23, 24, 25, 26 липня 2012 року комісією у складі начальника Черкаського районного управління юстиції Бандури О.М., в.о. начальника реєстраційної служби Варецької Н.А., в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Степанець С.В. та провідного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Снозової С.П. в приміщенні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського районного управління юстиції було складено акти про те, що ОСОБА_2, головний спеціаліст відділу державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського районного управління юстиції, 19 липня 2012 року з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., 20 липня 2012 року з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., 23 липня 2012 року з 09 год. 00 хв. до 17 год. 15 хв., 24 липня 2012 року з 09 год. 00 хв. до 12 год. 45 хв., 25 липня 2012 року з 09 год. 00 хв. до 17 год. 15 хв., 26 липня 2012 року з 09 год. 00 хв. до 12 год. 35 хв., була відсутня на робочому місці без поважних причин, не повідомляючи про свою відсутність в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Степанець С.В., в.о. начальника реєстраційної служби Варецьку Н.А. та начальника Черкаського районного управління юстиції Бандуру О.М.

30 липня 2012 року о 11 год. 10 хв. ОСОБА_2 надала начальнику управління листок непрацездатності серія АВХ № 701326, який було відкрито 09 липня 2012 року та закрито 18 липня 2012 року, та згідно якого вона мала приступити до роботи 19 липня 2012 року.

Згідно наданих позивачем пояснень від 01 серпня 2012 року, з 03 по 16 липня 2012 року вона перебувала у щорічній оплачуваній відпустці. З 09 по 18 липня 2012 року позивач перебувала на лікарняному по догляду за дитиною. 17 липня 2012 року ОСОБА_2 телефоном повідомила начальника Черкаського районного управління юстиції Бандуру О.М. про перебування на лікарняному без зазначення його кінцевого терміну та у відпустці у зв'язку з цим. 18-19 липня 2012 року позивач в телефонному режимі повідомила начальника Черкаського районного управління юстиції Бандуру О.М. вже про закінчення терміну лікарняного та про намір продовження терміну відпустки до 26 липня 2012 року. Фактично лікарняний був зданий 30 липня 2012 року, про що складено відповідний акт від 30 липня 2012 року.

02 серпня 2012 року начальник Черкаського районного управління юстиції Бандура О.М. звернулась до в.о. начальника Головного управління юстиції у Черкаській області Пріхно Л.А. з поданням про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України, мотивованим її відсутністю 19, 20, 23, 24, 25, 26 липня 2012 року на робочому місці, про що були складені відповідні акти.

15 серпня 2012 року спеціалістами відділу кадрової роботи та державної служби, відділу організаційно-аналітичного забезпечення та контролю Головного управління юстиції у Черкаській області на виконання доручення начальника Головного управління юстиції у Черкаській області Левицького В.К. на підставі доповідної записки начальника Черкаського районного управління юстиції Бандури О.М. про факт відсутності на робочому місці головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_2 було проведено перевірку, за результатами якої складено акт.

Під час проведення зазначеної перевірки встановлено, що 17 липня 2012 року з метою з'ясування причин та обставин відсутності на роботі головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_2 начальник Черкаського районного управління юстиції Бандура О.М. особисто зателефонувала їй на домашній телефон, під час розмови ОСОБА_2 повідомила, що перебуває на лікарняному по догляду за хворою дитиною до 18 липня 2012 року. ОСОБА_2 в поясненні повідомляла, що з 03 по 16 липня 2012 року вона перебувала у відпустці, з 09 по 18 липня 2012 року перебувала на лікарняному по догляду за дитиною, 17 липня 2012 року позивач телефоном повідомила начальника Черкаського районного управління юстиції Черкаської області Бандуру О.М. про перебування її на лікарняному без зазначення кінцевого терміну та у відпустці у зв'язку з цим. 30 липня 2012 року позивач здала листок непрацездатності для нарахування відповідних виплат. В період з 19 по 26 липня 2012 року до Головного управління юстиції у Черкаській області заяви щодо продовження щорічної відпустки або ж перенесення її на інший час від ОСОБА_2 не надходило.

Наказом начальника Головного управління юстиції у Черкаській області від 21 серпня 2012 року №1536/к звільнено головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_2 з 21 серпня 2012 року за прогул без поважних причин, учинений 19, 20, 23, 24, 25, 26 липня 2012 року відповідно до пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем цілком обґрунтовано звільнено позивача на підставі пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України за прогул. Крім того, окружним судом було зазначено, що позивач не мала права на свій розсуд вирішувати питання про перенесення відпустки згідно статті 80 Кодексу законів про працю України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Головне управління юстиції у Черкаській області відносно ОСОБА_2 діяло не у спосіб, передбачений законами України, без урахування всіх обставин справи. При цьому апеляційний суд вважав обов'язком відповідача продовжити відпустку позивачу після закриття листка непрацездатності по догляду за дитиною, тобто з 19 липня 2012 року по 26 липня 2012 року.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Можливість розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового договору до закінчення строку його чинності з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин передбачена пунктом 4 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Звільняючи ОСОБА_2 з роботи, Головне управління юстиції у Черкаській області вважало, що позивач була відсутньою на роботі з 19 липня по 26 липня 2012 року без поважних причин.

Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 80 Кодексу законів про працю України та частини другої статті 11 Закону України «Про відпустки» щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку.

Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 Закону України «Про відпустки» (частина четверта статті 80 Кодексу законів про працю України, частина четверта статті 11 Закону України «Про відпустки»).

Настання обставин, зазначених у цих нормах не означає, що працівник може на свій розсуд вирішувати питання про перенесення або продовження відпустки на період, безпосередньо наступний за днем припинення дії цих обставин. При продовженні або перенесенні відпустки, якщо тимчасова непрацездатність наступила під час її використання, невикористана частина відпустки по закінченню тимчасової непрацездатності не використовується працівником на свій розсуд, а має бути надана працівнику за погодженням сторін. При цьому ця частина відпустки надається працівнику шляхом видання відповідного наказу.

Оскільки ОСОБА_2 не зверталась до відповідача з письмовою заявою щодо продовження відпустки і це питання не погоджувалося з керівництвом Головного управління юстиції у Черкаській області у встановленому порядку, то останнім було правомірно прийнято рішення про її звільнення за прогул згідно пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Крім того, до позивача було застосовано звільнення, як один із видів дисциплінарного стягнення відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України і заборона звільнення одинокої матері, що передбачена статтею 184 Кодексу законів про працю України, застосовуватися у цих правовідносинах не може. Оскільки, заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда в розумінні статті 184 Кодексу законів про працю України передбачена у випадках реорганізації, скорочення штатів та часткової ліквідації підприємств, установ, організацій.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року необхідно скасувати, так як вона постановлена з порушенням норм матеріального права, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2012 року необхідно залишити в силі, так як вона є законною і обґрунтованою та постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління юстиції у Черкаській області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, третя особа: начальник Головного управління юстиції у Черкаській області Левицький Віктор Казимирович, про визнання нечинним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - скасувати, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2012 року - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя М.М. Заїка

судді: С.В. Білуга

В.В. Швець