Справа № 2а/0570/21825/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2015р. м. Київ К/9991/26244/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування рішень та поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Просив визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 2073 від 21 вересня 2011 року та № 466 о/с від 18 жовтня 2011 року в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ, поновити його на посаді інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його звільнення є незаконним, оскільки відбулося з порушенням порядку та процедури звільнення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з квітня 2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з жовтня 2007 року займав посаду інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 2073 від 21 вересня 2011 року «Про порушення службової дисципліни працівниками патрульної служби батальйону патрульної служби Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та покарання винних» за порушення службової дисципліни позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Вказаний наказ виконано шляхом видання наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 466 о/с від 18 жовтня 2011 року, яким молодшого сержанта міліції ОСОБА_4 звільнено із займаної посади у запас Збройних Сил України за п. «є» ст. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР (далі - Положення). 27 грудня 2011 року наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 574 о/с у наказ № 466 о/с від 18 жовтня 2011 року внесено зміни в частині пункту, за яким було звільнено позивача, та вказано пункт «є» ст. 63 (за порушення дисципліни) Положення, що регулює звільнення за порушення дисципліни осіб рядового і молодшого начальницького складу.

Підставою для видання наказів про звільнення позивача став висновок службового розслідування, затверджений 1 вересня 2011 року. В ході службового розслідування встановлено порушення позивачем службової дисципліни, що виразилося у вирішенні особистих питань з використанням службового становища, а не у встановленому законом порядку, ігноруванні вимог ст. 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Етичного кодексу та Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ України, конституційних прав громадянина ОСОБА_5, що призвело до позбавлення останнього права керувати особистим транспортним засобом та підриву авторитету міліції, скоєння вчинку, що дискредитує звання працівника міліції, ігнорування вимог чинного законодавства України.

На час звільнення позивач мав незняте дисциплінарне стягнення - зауваження, оголошене наказом командира батальйону патрульної служби Маріупольського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 10 від 25 лютого 2011 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що звільнення позивача є правомірним, оскільки факт порушення позивачем службової дисципліни встановлено службовим розслідуванням, порядок звільнення дотримано.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права та обов'язки визначені Положенням.

Відповідно до п. «є» ст. 64 Положення середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Пунктом «є» ст. 63 Положення передбачено, що особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 1 ст. 5 цього ж Закону передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Виходячи зі змісту ст. 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно ч. 5 ст. 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Враховуючи вищенаведене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при звільненні позивача як особи молодшого начальницького складу з органів внутрішніх справ на підставі п. 63 «є» (за порушення дисципліни) Положення, оскільки факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку доведено, звільнення проведено з дотриманням вимог статей 14, 18 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Доводи касаційної скарги про те, що 17 жовтня 2011 року позивач під тиском подавав рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням, який 23 жовтня 2011 року відкликав, не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи перевірялись судами першої та апеляційної інстанції і їм дана належна оцінка.

Інші мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк