Справа № 461/15162/14-а
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/461/63/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2015

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мисько Х.М.,

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Піскун А.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради про скасування ухвали Львівської міської ради №4017 від 23 жовтня 2014 року про відновлення меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку імені Б.Хмельницького,

в с т а н о в и в :

позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду із адміністративним позовом до Львівської міської ради, в якому просить скасувати ухвалу Львівської міської ради №4017 від 23 жовтня 2014 року про відновлення меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку імені Б.Хмельницького.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 23 жовтня 2014 року сесією Львівської міської ради було прийнято оскаржувану ухвалу, згідно якої межі Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького відновлять за рахунок земельної ділянки орієнтовною площею 0,1022 га на АДРЕСА_1 за рахунок вилучення у неї земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні на підставі договору оренди землі. В ухвалі вказано, що договір оренди втратив чинність. Вважає прийняту ухвалу такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутнє погодження з центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища; відсутнє обґрунтування необхідності зміни меж Парку за рахунок земельної ділянки, що перебуває під належним їй нерухомим майном; відсутній висновок щодо вилучення земельної ділянки та обґрунтування її цінності для включення в межі природно-заповідного фонду. Крім цього, вказує, що суб'єктом прийняття рішення щодо зміни меж об'єкту природно-заповідного фонду місцевого значення є Департамент екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації, а не Львівська міська рада. Покликається на те, що з нею, як з первинним користувачем земельної ділянки, не було погоджено зміну меж території природно-заповідного фонду, неправомірно припинено в односторонньому порядку договірні відносини.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просила таку задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, надала письмові заперечення, в яких вказує, що з метою збереження парків м. Львова, беручи до уваги висновки постійної комісії природокористування, охорони довкілля та благоустрою, враховуючи рішення виконкому Львівської міської ради від 07 лютого 1952 року №145 «Про встановлення меж території міського парку культури і відпочинку по вул. Стрийській та вул. Дзержинського у м. Львові», ухвалу Львівської міської ради від 10 липня 2014 року №3569 «Про погодження меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури в відпочинку ім. Б.Хмельницького та надання ЛКП «Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького», дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок на місцевості Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького», керуючись ст.144 Конституції України, п.п.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.9 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», ст..32-1 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.12, 83, 149 ЗК України, міська рада ухвалила вилучити для суспільних потреб, а саме відновлення меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку ім.. Б.Хмельницького земельну ділянку площею 0,1022 на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1), яка перебуває в оренді в ОСОБА_3 згідно з договором оренди землі, зареєстрованим у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центр ДЗК 24 лютого 2010 року за №04:10:867:00001.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

17 вересня 2008 року між ДП «СІМЕКСБУД», як продавцем, та ОСОБА_3, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, відповідно до п.1 якого, продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти у власність нежитлові приміщення загальною площею 735,1 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Львів. АДРЕСА_1 та сплатити визначену цим договором грошову суму (а.с.11-12).

Крім цього, на виконання вказаного договору, 17 вересня 2008 року ДП «СІМЕКСБУД» та ОСОБА_3 було складено акт приймання-передачі, відповідно до п.п.1,2 якого, згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого нотаріусом ЛМНО Стефанюк О.І. 17 вересня 2008 року за реєстровим №4625 продавець передав, а покупець прийняв у власність нежитлові приміщення загальною площею 735,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та повністю сплатив визначену договором грошову суму. Підписання цього акту свідчить про відсутність у покупця будь-яких претензій щодо стану переданого у власність приміщення та відсутність у продавця претензій щодо розрахунку (а.с.13).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 18 вересня 2008 року, ОСОБА_3 належить на праві приватної власності на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, нежитлові приміщення загальною площею 735,1 кв.м. у АДРЕСА_1 (а.с.14).

Ухвалою Львівської міської ради від 03 грудня 2009 року №3137 «Про надання ОСОБА_3 земельної ділянки на АДРЕСА_1» було вилучено за згодою з користування Львівського центрального парку культури і відпочинку ім.. Б.Хмельницького земельну ділянку площею 0,1022 га на АДРЕСА_1 та зараховано до земель міста. Надано ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1022 га на АДРЕСА_1 в оренду терміном на 10 років (з обмеженнями без права зміни конфігурації земельної ділянки для обслуговування адміністративного будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі комерції); ОСОБА_3 у місячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та привести його державну реєстрацію; договір про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою.

31 грудня 2009 року між Львівською міською радою та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, відповідно до п.1 якого орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради №899 від 07 червня 2007 року «Про затвердження Положення про організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення у м. Львова» та ухвали Львівської міської ради №3137 від 03 грудня 2009 року «Про надання ОСОБА_3 земельної ділянки на АДРЕСА_1» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 для обслуговування адміністративного будинку. Строк дії договору 10 років до 03 грудня 2019 року. Цільове призначення земельної ділянки (категорія земельної ділянки згідно ст.19 ЗК України) землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням землі комерції (а.с.5-8).

08 лютого 2013 року Львівським апеляційним адміністративним судом винесена постанова у справі №130525/12/9104 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 червня 2012 року по справі №1304/618/12 за позовом Першого заступника прокурора м. Львова в інтересах держави в особі ЛКП «Львівський центральний парки культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького» Управління культури Львівської міської ради, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області до Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинною та скасування ухвали сесії Львівської міської ради №3137 від 03 грудня 2009 року, якою постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 червня 2012 року по справі №1304/618/12 скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову, вказана постанова залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2013 року.

Як вбачається із вказаної постанови, судом встановлено, що суд першої інстанції не надав правової оцінки тій обставині, що належний ОСОБА_3 об'єкт нерухомості не є приналежністю чи складовою частиною Центрального парку культури та відпочинку ім.Б.Хмельницького. Суд апеляційної інстанції вважає, що та обставина, що надана в оренду земельна ділянка межує із землями парку - пам'ятки садово-паркового мистецтва може породжувати для землекористувача додаткові сервітути та обмеження, проте не змінює категорії земельної ділянки, на якій розташована нерухомість, що не відноситься до парку. Таким чином, не відповідають дійсним обставинам справи висновки суду першої інстанції про те, що надана в оренду земельна ділянка відносилась до категорії земель природно-заповідного фонду.

13 березня 2014 року Вищим адміністративним судом України винесена ухвала при розгляді касаційної скарги в.о.прокурора Львівської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року у справі за заявою прокуратури Львівської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2013 року в справі за позовом заступника прокурора м. Львова в інтересах держави в особі ЛКП «Центральний парк культури і відпочинку ім.. Б.Хмельницького», Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області до Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинною і скасування ухвали Львівської міської ради від 03 грудня 2009 року №3137 «Про надання ОСОБА_3 земельної ділянки на АДРЕСА_1», якою касаційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року, якою відмовлено у перегляді постанови від 08 лютого 2013 року, - без змін.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено належними та допустимими доказами, що ухвала Львівської міської ради від 03 грудня 2009 року №3137 «Про надання ОСОБА_3 земельної ділянки на АДРЕСА_1» не скасована та залишена в законній силі рішенням суду.

26 липня 2013 року рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №1304/1619/2012 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3, третя особа: відділ Держземагенства у м. Львові Львівської області про розірвання договору оренди землі від 31 грудня 2009 року та звільнення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1022 га, у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року касаційні скарги першого заступника прокурора Львівської області та Львівської міської ради відхилено, рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 28 серпня 2014 року залишено без змін.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №1304/1202/2012 від 16 квітня 2013 року за позовом першого заступника прокурора м. Львова в інтересах держави в особі Центрального парку культури і відпочинку імені Б.Хмельницького управління культури Львівської міської ради, Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області до ОСОБА_3, Львівської міської ради про визнання недійсним договору оренди землі, повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан, в задоволенні позову відмовлено.

15 січня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вищевказане рішення Галицького районного суду м. Львова залишено в силі.

Таким чином, належними та допустимими доказами в судовому засіданні підтверджено, що договір оренди землі від 31 грудня 2009 року, укладений між Львівською міською радою та ОСОБА_3, судами не скасований та є діючим.

Відповідно до розділу «Зміна умов договору і припинення його дії» договору оренди землі від 31 грудня 2009 року, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність;викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;ліквідації юридичної особи-орендря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

23 жовтня 2014 року Львівською міською радою винесена ухвала №4017, якою погоджено відновлення меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку ім.Б.Хмельницького за рахунок земельної ділянки орієнтовною площею 0,1022 га на АДРЕСА_1. Вилучено для суспільних потреб, а саме відновлення меж садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку ім.Б.Хмельницького земельну ділянку площею 0,1022 га на АДРЕСА_1, яка перебуває в оренді у громадянки ОСОБА_3 згідно з договором оренди землі, зареєстрованому у Львівській міській раді 31 грудня 2009 року за №Г-840 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центр ДЗК 24 лютого 2010 року за №04:10:867:00001. Ухвалено вважати таким, що втратив чинність договір оренди землі, укладений між Львівською міської радою та ОСОБА_3 Надано ЛКП «Львівський центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1022 га на АДРЕСА_1 для збереження та використання пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького. Юридичному управлінню у встановленому порядку звернутись до суду про примусове вилучення земельної ділянки, зазначеної у п.2 цієї ухвали та розірвання договору оренди землі, зазначеного у п.3 цієї ухвали, у разі незгоди землекористувача з вилученням цієї земельної ділянки (а.с.16).

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що оскаржувана ухвала від 23 жовтня 2014 року була прийнята на виконання Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», який 13 квітня 2011 року набрав чинності, оскільки цільове призначення земельної ділянки, яка була надана в оренду ОСОБА_3, є землі житлової та громадської забудови, про що зазначено в договорі оренди, суду не надано жодних доказів зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваною ухвалою порушується право позивача, як добросовісного набувача та орендаря, а тому така підлягає скасуванню.

Згідно ст. 19 ч.2 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Враховуючи те, що відповідачем у встановленому законом порядку на підставі належних та допустимих доказів не доведено, що оскаржувана ухвала прийнята відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, натомість, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається порушення вимог закону при винесенні оскаржуваної ухвали, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.19 Конституції України, суд,

п о с т а н о в и в :

позов задоволити.

Скасувати ухвалу Львівської міської ради №4017 від 23 жовтня 2014 року про відновлення меж пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку імені Б.Хмельницького.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10-ти днів після її проголошення. Постанова набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Мисько Х.М.