Справа № 592/2612/14-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року м. Київ К/800/37461/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Просив зобов`язати відповідача провести перерахунок його пенсії відповідно до наказу Міністра оборони України № 377 від 28 липня 2008 року з 1 серпня 2008 року та наказу Міністра оборони України № 50 від 28 січня 2011 року з 1 липня 2011 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2014 року позовні вимоги за період з 1 серпня 2008 року по 17 вересня 2013 року залишені без розгляду.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо перерахунку пенсії позивача відповідно до наказу Міністра оборони України № 377 від 28 липня 2008 року. Зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України № 377 від 28 липня 2008 року за період з 18 вересня 2013 року по 29 листопада 2013 року. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У касаційній скарзі Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційних скарг, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та з 7 серпня 2007 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідач не проводить перерахунок пенсії позивачу відповідно до наказу Міністра оборони України № 377 від 28 липня 2008 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 48965 від 1 квітня 2012 року.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до наказу Міністра оборони України № 377 з 18 вересня 2013 року по 29 листопада 2013 року, оскільки вказаним наказом змінено розмір посадового окладу за посадою, з якої звільнився позивач. Щодо перерахунку пенсії позивача відповідно до наказу Міністра оборони України № 50 від 28 січня 2011 року, судами зазначено, що встановлені вказаним наказом премії не можуть бути підставою для перерахунку пенсії позивача відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки вони носять тимчасовий характер, так як встановлені в межах видатків, передбачених для грошового забезпечення військовослужбовців у 2011 році.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповідних випадках.

Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі й Міністру оборони України, визначати розміри посадових окладів, тому колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що наказ № 377, яким затверджені схеми посадових окладів за основними типовими посадами керуючого та наукового складу офіцерів військово-навчальних закладів та наукових установ Збройних Сил України, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення зазначених осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 1 липня 2014 року (справа № 21-193а14) та від 4 листопада 2014 року (справа № 21-467а14).

Підпунктом 2 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» Міністру оборони України дозволено здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 % посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

На виконання зазначеної постанови Міністр оборони України наказами №№ 50, 355 встановив розміри премії військовослужбовцям у межах видатків, передбачених для їх грошового забезпечення у 2011 році.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що встановлені наказами №№ 50, 355 премії мають тимчасовий характер, їх виплата дозволена за наявності певних умов тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців у 2011 році. Отже, встановлення таких премій не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 14 травня 2013 року (справа № 21-109а13), від 18 червня 2013 року (справа № 21-165а13) та від 8 липня 2014 (справа № 21-262а14).

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищенаведені норми законів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України № 377 від 28 липня 2008 року з 18 вересня 2013 року.

Разом з тим, з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо обмеження перерахунку пенсії позивача певним періодом погодитися не можна, оскільки із самого визначення поняття «пенсія» випливає, що це щомісячні виплати, які здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання виплати (чи її перерахунок).

Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, бо це суперечить самому визначенню та суті таких виплат.

Відповідно до статті 225 КАС України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

За таких обставин, судові рішення підлягають зміні в частині обмеження кінцевою датою здійснення відповідачем перерахунку та виплати пенсії позивачу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 220, 221, 223, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення, а касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року та постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2014 року змінити, виключивши з резолютивної частини вказаної постанови суду першої інстанції вказівку на кінцеву дату перерахунку пенсії ОСОБА_1 29 листопада 2013 року.

В решті судові рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк