Справа № 817/3212/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3212/14

05 березня 2015 року 14год. 00хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Степанець В.П.

відповідача: представник Білик М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Дочірнє підприємство "М`ясокомбінат "Зоря"
до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області
про скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Дочірнє підприємство «М'ясокомбінат «Зоря» з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі ГУ Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2014 № про сплату штрафної санкції в сумі 30 726 732,54 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки; від 22.05.2014 № по податку на прибуток на суму 1 903 682,00 грн.; від 22.05.2014 № по податку на додану вартість на суму 1 642 387,00 грн.; від 22.05.2014 № про сплату штрафної санкції в сумі 40 800,00 грн. за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; від 22.05.2014 № 702 по податку на доходи фізичних осіб на суму 2 287,13 грн., які прийняті на підставі акта позапланової виїзної перевірки від 07.04.2014 № 21/22-141/32679858.

В обґрунтування позову позивач заперечує висновки перевірки про порушення п.135.1, п.135.2, п.135.4 ст.135 Податкового кодексу України щодо заниження доходу від реалізації м'ясних виробів та субпродуктів за 2012 рік на суму 1492724,00 грн. Вважає неправомірним визначення суми заниженого доходу по результатах аналізу між даними служби ветеринарної медицини щодо виписаних ветеринарних свідоцтв на продукцію ДП «М'ясокомбінат «Зоря», та даними бухгалтерського обліку підприємства, із застосуванням у розрахунках середніх цін.

Також позивач вказує на безпідставність висновку перевірки про порушення п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, а саме не оприбуткування готівки в касі підприємства на загальну суму 6 144 195,02 грн., що спричинило заниження доходу підприємства на загальну суму 5 120 162,00 грн. Зазначає, що касирами підприємства не було дотримано вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо правильного оформлення інкасації проведеної по РРО виручки, отриманої від реалізації за готівку товарів невласного виробництва, однак вважає, що такі дії фактично не є порушенням п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, оскільки всі фактично отримані суми готівки були оприбутковані.

Обгрунтовуючи неправомірність висновку про порушення п.2.11, п.3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні та донарахування 1016,03 грн. податку на доходи фізичних осіб, позивач зазначає, що до авансових звітів долучені касові чеки, які підтверджують проведення готівкових розрахунків підзвітними особами на суму 5757,44 грн., однак за збігом часу деякі дані, зазначені в таких платіжних документах, неможливо ідентифікувати візуально. Разом з тим, на час оформлення касових операцій оригінали первинних документів містили повні дані про зміст господарської операції, а втрата якості оригіналів документів відбулась в силу непереборних обставин.

З аналогічних підстав позивач заперечує порушення п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо незабезпечення щоденного друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків в кількості 120 випадків, оскільки фактично звітні чеки друкувались, однак внаслідок погіршення якості паперу та знищення видрукуваних на них даних під впливом зовнішніх природних факторів, дані, що були зазначені в платіжних документах, неможливо ідентифікувати візуально.

Крім цього, позивач вважає неправомірним висновок перевірки про порушення пп.139.1.12 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, а саме зайвого віднесення до валових витрат в 2-4 кварталах 2011 року суми коштів 114090,00 грн., сплачених фізичним особам-підприємцям ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що перебували на спрощеній системі оподаткування, за надані транспортні послуги та виготовлення рекламної продукції. Зазначає, що фактично у вказаному періоді така сума коштів по підприємцях до складу витрат не відносилась.

Позивач зауважує, що досліджуючи витрати підприємства, податковий інспектор мав би описати фактичний стан витрат підприємства. Зокрема, згідно облікових даних підприємства за період з 01.04.2011 по 31.12.2011 на загальновиробничі витрати було віднесено 3123426,7 грн., в той же час по податковій декларації з податку на прибуток включено лише 2924864,00 грн. Аналогічно і по витратах на збут, які по обліку становлять 2199069,69 грн., а включено до складу валових витрат по податковій декларації 1060031,00 грн. За даними обліку адміністративні витрати складають 1282616,00 грн., а до декларації включено лише 842005,00 грн. Вищевказане свідчить про те, що фактично протягом 2011 року валові витрати підприємства були не завищені, а занижені. В 2012 році до складу валових витрат не включено відсотки по кредитах в сумі 466912,35 грн., адміністративних витрат включено лише в сумі 850531,00 грн., тоді як фактичні становлять 1288838,45 грн., включено витрат на збут в сумі 1528785,00 грн., а фактичні витрати становлять 1761529,89 грн., загальновиробничі витрати взагалі не включені, тоді як вони становлять 3222541,40 грн., що підтверджується відповідними оборотно-сальдовими відомостями.

Позивачем не заперечується заниження валового доходу за 2012 рік на суму 1171209,00 грн. внаслідок не включення суми 58508,51 грн. умовно нарахованих відсотків за користування фінансовою допомогою, отриманою платником податку в звітному періоді, що залишається не повернутою на кінець такого періоду, від ТОВ «Ярош Траст», та суми 1112700,00 грн. поворотної фінансової допомоги, отриманої в звітному періоді від ОСОБА_7, що залишається не повернутою на кінець звітного періоду. Однак позивач зазначає, що необхідно врахувати допущені працівниками бухгалтерії порушення, що полягають в заниженні валових витрат, які під час перевірки ревізором не описані. Якщо вказані витрати об'єктивно врахувати, то сума зобов'язань з податку на прибуток, визначена на підставі описаних вище порушень, фактично дорівнює нулю.

З наведених підстав позивач вважає відсутніми підстави для донарахування грошових зобов'язань.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що в податкових деклараціях з податку на прибуток позивачем відображались суми витрат, що є нижчими ніж відображені в бухгалтерському обліку підприємства, через тиск та неправомірний вплив зі сторони працівників податкового органу.

Ухвалою суду від 25.12.2014 прийнято відмову позивача від адміністративного позову в частині позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.05.2014 № та провадження в цій частині закрито (а.с.100,101 т.2).

Відповідач Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області адміністративний позов не визнав та подав письмове заперечення (а.с.89-92 т.2). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що в ході аналізу діяльності ДП «М'ясокомбінат «Зоря» встановлено, що дане підприємство здійснює продаж м'ясної продукції приватним підприємцям та кінцевому споживачу (фізичним особам - громадянам). Розрахунок з громадянами відбувається за готівку шляхом внесення готівкових коштів в касу підприємства та оформлення прибуткових касових ордерів. При реалізації м'ясної продукції підприємство виписує накладну, де вказується найменування та кількість реалізованої продукції, яку покупець надає до Управління ветеринарної медицини для отримання ветеринарного свідоцтва (форма № 2). На кожну партію виробленої та реалізованої м'ясної продукції ДП «М'ясокомбінат «Зоря» отримує ветеринарне свідоцтво. Проведеним аналізом матеріалів Управління ветеринарної медицини в Рівненському районі щодо видачі ветеринарних свідоцтв встановлена невідповідність даних ветеринарних свідоцтв даним бухгалтерського обліку ДП «М'ясокомбінат «Зоря» в частині кількості реалізованих м'яса та м'ясопродуктів. Представник відповідача вважає, що відповідно до Порядку видачі ветеринарних документів, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 13.04.2009 № 85, ветеринарні свідоцтва відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» як первинних документів, а тому під час перевірки кількість реалізованих м'яса та м'ясопродуктів була визначена відповідно до даних ветеринарних свідоцтв. Для розрахунку вартості реалізованих м'яса та м'ясопродуктів використана середня ціна на дані продукти, визначена згідно з даними рах.26 «Готова продукція» ДП «М'ясокомбінат «Зоря». Таким чином, перевіркою встановлено заниження доходів від реалізації м'ясних виробів та субпродуктів на загальну суму 1492724,00 грн. за 1-4 квартали 2012 року, чим порушено п.135.1, п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України.

Крім цього, проведеною вибірковою перевіркою встановлено завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, на загальну суму 114090,00 грн. в 2-4 кварталах 2011 року внаслідок віднесення на витрати послуг з автотранспортних перевезень, наданих підприємцями, що сплачують єдиний податок, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та витрат з виготовлення та монтажу світлової вивіски ФОП ОСОБА_6, як є платниками єдиного податку, чим порушено пп.139.1.12 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України. Окрім цього, в актах виконаних робіт ФОП ОСОБА_6 не вказана дата (місяць та рік) виконання робіт, а також відсутні відомості щодо місця встановлення вивіски та її використання у господарській діяльності.

В ході проведення перевірки ДП «М'ясокомбінат «Зоря» були вручені листи від 26.12.2013 № 3362/22-120, від 13.01.2014 № 122/22-120, від 20.01.2014 № 273/22-120, від 27.03.2014 №1796/22-120 про необхідність надати для перевірки аналізи рахунків 20,23,25,91,92,93 та оборотно-сальдові відомості та головні книги за 2011, 2012 рр. Станом на день підписання акта перевірки до перевірки не надано жодних документів, які б дозволили зробити висновок про заниження витрат в податковому обліку підприємства та правильність їх формування.

Крім цього, перевіркою виявлено, що на порушення п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не роздруковано фіскальні звітні чеки за 120 днів роботи.

Також встановлено, що в порушення вимог п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні ДП «М'ясокомбінат «Зоря» не оприбутковано в касу підприємства готівкові кошти при реалізації товарів не власного виробництва за перевірений період в розмірі 6 144 195,02 грн.

Крім цього, встановлено проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, на загальну суму 5757,44 грн.

З урахуванням вищевикладеного, представник відповідача спірні податкові повідомлення-рішення вважає правомірними, в задоволенні позову просив відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що Дочірнє підприємство "М'ясокомбінат "Зоря" зареєстроване як юридична особа Рівненською районною державною адміністрацією 25.11.2003, , взяте на податковий облік 03.12.2003, станом на 01.04.2014 перебувало на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області. Види діяльності згідно з довідкою про включення до ЄДРПОУ: виробництво м'яса; виробництво м'ясних продуктів; виробництво хліба та хлібобулочних виробів; оптова торгівля м'ясом та м'ясними продуктами; вантажний автомобільний транспорт (а.с.44 т.1).

Суд встановив, що з 11.03.2014 по 31.03.2014 уповноваженими особами Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено позапланову виїзну перевірку Дочірнього підприємства "М'ясокомбінат "Зоря" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2012.

Результати перевірки оформлені актом від 07.04.2014 № 21/22-141/32679858 (а.с.14-42 т.1), відповідно до висновків якого встановлено порушення (співвідносно до позовних вимог):

абз.7 пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2, п.135.4, п.135.5, пп.135.5.4, пп.135.5.5 п.135.5 ст.135, пп.139.1.9, пп.139.1.12 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, в загальній сумі 1762982,00 грн., у тому числі: ІІ квартал 2011р. в сумі 54365,00 грн., ІІІ квартал 2011р. в сумі 414992,00 грн., ІV квартал 2011р. в сумі 730825,00 грн., І квартал 2012р. в сумі 238989,00 грн., ІІ квартал 2012р. в сумі 60252,00 грн., ІІІ квартал 2012р. в сумі 8879,00 грн., ІV квартал 2012р. в сумі 254680,00 грн.;

п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 1322579,00 грн., у тому числі: за травень 2011р. в сумі 15421,00 грн., за червень 2011р. в сумі 27933,00 грн., за липень 2011р. в сумі 43432,00 грн., за вересень 2011р. в сумі 312711,00 грн., за жовтень 2011р. в сумі 304830,00 грн., за листопад 2011р. в сумі 206500,00 грн., за грудень 2011р. в сумі 109992,00 грн., за січень 2012р. в сумі 98363,00 грн., за лютий 2012р. в сум 61191,00 грн., за березень 2012р. в сумі 67212,00 грн., за квітень 2012р. в сумі 22042,00 грн., за травень 2012р. в сумі 21651,00 грн., за червень 2012р. в сумі 11220,00 грн., за липень 2012р. в сумі 4063,00 грн., за жовтень 2012р. в сумі 3081,00 грн., за грудень 2012р. в сумі 12537,00 грн.;

п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, а саме: не оприбуткування готівки в касі підприємства на загальну суму 6144195,02 грн.;

п.2.11, п.3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на суму 5757,44 грн.;

пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.11, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.172 Податкового кодексу України, а саме: не утриманий і не перерахований до бюджету в повному обсязі податок на доходи фізичних осіб в сумі 1016,03 грн., у тому числі: за ІІІ квартал 2011р. в сумі 226,95 грн., за ІV квартал 2011р. в сумі 789,08 грн.;

п.176.2 "б" ст.176 Податкового кодексу України, п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5, п.3.6, п.3.7 ст.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1020, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784, а саме: в довідках форми 1-ДФ за ІІ-ІV квартали 2011р., І-ІV квартали 2012р. не зазначені реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Державною податковою інспекцією у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області на підставі акта перевірки від 07.04.2014 № 21/22-141/32679858 прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 22.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 1642387,00 грн., у тому числі за основним платежем 1322579,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 319808,00 грн.,

від 22.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств на суму 1903682,00 грн., у тому числі за основним платежем 1762982,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 140700,00 грн.,

від 22.05.2014 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 30726732,54 грн.,

від 22.05.2014 № 702 про збільшення суми грошового зобов'язння по податку на доходи фізичних осіб на суму 2287,13 грн., у тому числі за основним платежем 1016,03 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1271,10 грн. (а.с.55,57,58,59 т.).

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, за результатами якої скарги платника податків залишені без задоволення.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін в розрізі виявлених документальною перевіркою порушень, які мали наслідком збільшення грошових зобов'язань, суд встановив та врахував наступне.

1) З акта перевірки, пояснень представника відповідача та розрахунків грошових зобов'язань (а.с.51 т.1, а.с.53 т.4) встановлено, що контролюючим органом в результаті співставлення даних бухгалтерського обліку позивача та ветеринарних свідоцтв, виданих на продукцію позивача, встановлено заниження ДП "М'ясокомбінат "Зоря" доходів за І-ІV квартали 2012р. на загальну суму 1492724,00 грн. від реалізації м'ясних виробів та субпродуктів, що мало наслідком донарахування основного зобов'язання з податку на прибуток в сумі 313472,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 25% в сумі 78369,00 грн.

На арк.7 акта перевірки (а.с.17 т.1) зазначено, що розбіжність між даними ветеринарних свідоцтв та даними бухгалтерського обліку ДП "М'яскомбінат "Зоря" наведена в додатку до акту перевірки. Для розрахунку вартості реалізованих м'яса та м'ясопродуктів використана середня ціна на дані продукти, визначена згідно з даними рах.26 "Готова продукція" ДП "М'ясокомбінат "Зоря" (а.с.52-53 т.1).

Суд враховує, що відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В статті 1 цього Закону визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; а первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Серед основних первинних документів бухгалтерського обліку, що прямо вказують на факт здійснення господарської операції з продажу товару, є накладна, податкова накладна, акт прийому-передачі, банківські документи про зарахування коштів на рахунок підприємства за товар, касовий документ про оприбуткування готівки в касу підприємства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992 №2498-ХІІ ветеринарне свідоцтво - разовий документ, виданий державним інспектором ветеринарної медицини, що підтверджує ветеринарно-санітарний стан партії тварин, продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, кормів тваринного та рослинного походження, включаючи обов'язкове зазначення результатів лабораторних досліджень та ветеринарно-санітарного статусу території (потужності) походження, а для тварин - засвідчення проведення вакцинації та діагностичних досліджень.

Відповідно до п.6 ст. 32 Закону України «По ветеринарну медицину» рішення про видачу або відмову у видачі ветеринарних документів приймається не пізніше ніж через місяць з дати надходження документів на розгляд.

Відповідно до п.2.1 Порядку видачі ветеринарних документів, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 13.04.2009 №85, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2009 за N 519/16535, в редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин (далі Порядок № 85), роз гляд питання про видачу ветеринарного документа здійснюється за ініціативою заявника або уповноваженої ним особи.

З цією метою державним інспекторам ветеринарної медицини або уповноваженим чи ліцензованим лікарям ветеринарної медицини подаються документи, що підтверджу ють ветеринарно-санітарний стан товару і благополуччя місцевості його походження (ветеринарні документи, експертні висновки державних лабораторій ветеринарної медицини).

Відповідно до п.2.2. Порядку № 85 підставою для видачі ветеринарного документа є безпосередній огляд товару.

Відповідно до п.2.3. Порядку № 85 ветеринарні документи дійсні для пред'явлення до відправлення протягом 5 днів і до кінця транспортування й строків реалізації товарів при дотриманні умов зберігання та правил перевезення.

Згідно п.3.1. Порядку № 85 посадова особа при видачі ветеринарного документа засвідчує тільки те, у чому особисто переконана, або те, що підтверджується іншими ветеринарними документами встановленої форми, виданими ветеринарними фахівцями, що мають право на оформлення цих документів.

Відповідно до п.3.2. Порядку № 85 при відправленні товарів чи при переміщенні тварин авто мобільним транспортом ветеринарний документ передається водію (експедитору) як додаток до товарно-транспортних документів з подальшою передачею його одержувачу в пункті призначення.

Таким чином, законодавством, чинним на час виникнення відповідних правовідносин, визначено призначення ветеринарного свідоцтва, порядок його видачі та використання. При цьому закон не передбачає видачі ветеринарного свідоцтва на підставі видаткової накладної на реалізацію товару, а лише на підставі документів, що підтверджують ветеринарно-санітарний стан товару і благополуччя місцевості його походження.

Слід зазначити, що сам факт оформлення ветеринарного свідоцтва на партію товару не свідчить про факт здійснення реалізації товарів в день видачі свідоцтва, оскільки відповідно до п.2.3 Порядку видачі ветеринарних документів ветеринарне свідоцтво може бути використане для відправки протягом 5 днів, так само як і не зобов'язує продавця здійснювати господарську операцію з продажу партії товару, а покупця - з придбання даної партії товару, на яку виписане ветеринарне свідоцтво, протягом терміну дії свідоцтва.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ветеринарне свідоцтво не є первинним документом, який підтверджує факт здійснення господарської операції з реалізації продукції, а факт отримання ДП «Мясокомбінат «Зоря» ветеринарного свідоцтва на будь-яку партію продукції не можна вважати господарською операцією в розумінні закону, тобто дією або подією, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Окрім цього, суд враховує, що відповідно до п.п.3-6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової служби України N 984 від 22.12.2010, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за N 34/18772, акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Вищенаведеним вимогам законодавства акт перевірки від 07.04.2014 № 21/22-141/32679858 в частині досліджуваного порушення не відповідає, позаяк не містить покликання на жоден первинний або інший документ, який зафіксований в бухгалтерському та податковому обліку платника податків. Аналогічно, не підтверджені відповідними первинними документами й розрахунки, наведені в додатку до акта перевірки (а.с.52-53 т.1).

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що визначення документальною перевіркою суми 1492724,00 грн. заниженого доходу (по ветеринарних свідоцтвах) не підтверджене належними та допустимими доказами, а тому податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2014 в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 313472,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78369,00 грн. є протиправним та підлягає до скасування, а адміністративний позов в цій частині слід задовольнити.

Досліджуване вище порушення вплинуло на висновок контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що з наведених вище підстав мало наслідком необгрунтоване донарахування грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 298546,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 74637,00 грн. (розрахунок а.с.62-63 т.5). З урахуванням вищевикладеного, податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № по податку на додану вартість в зазначеній частині є протиправним та підлягає до скасування, а адміністративний позов в цій частині підлягає до задоволення.

2) Також документальною перевіркою (арк. акта 8-12,25, а.с.18-19,26) при перевірці повноти та своєчасності оприбуткування одержаних підприємством готівкових коштів встановлено, що в перевіреному періоді підприємством не оприбутковано готівку в касу на загальну суму 5120162,00 грн., ПДВ з якої становить 1024033,00 грн.

Так, контролюючим органом встановлено і позивачем не заперечується, що в перевіреному періоді ДП "М'ясокомбінат "Зоря" здійснювало торгівлю продукцією власного виробництва та товарами інших виробників.

Розрахункові операції за готівкові кошти при реалізації товарів власного виробництва проводились через касу підприємства з оформленням прибуткових касових ордерів, що відповідає п.1 ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995.

Розрахункові операції за готівкові кошти при реалізації товарів невласного виробництва проводились через зареєстрований належним чином РРО марки Mini 500.02 МЕ фіскальний номер , заводський номер ПБ 57517117, господарська одиниця - каса підприємства.

Згідно з прибутковими касовими ордерами та чеками РРО, наданими до перевірки, ДП "М'ясокомбінат "Зоря" отримувало доходи від продажу товарів "кінцевим споживачам з окремим номером", проте реалізація товарів в даному випадку не оформлялась видатковими та податковими накладними. Вартість товарів в даному випадку не включалась до складу доходів від продажу товарів (відсутні видаткові накладні, оформлені на кінцевих споживачів з окремими номерами) та до складу обсягу продажу по ПДВ (відсутні податкові накладні, оформлені на кінцевих споживачів з окремими номерами).

Відповідно до положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 751/4044, для цілей бухгалтерського обліку запаси включають:

сировину, основні й допоміжні матеріали, комплектуючі вироби та інші матеріальні цінності, що призначені для виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг, розподілу, передачі, обслуговування виробництва й адміністративних потреб;

незавершене виробництво у вигляді не закінчених обробкою і складанням деталей, вузлів, виробів та незакінчених технологічних процесів;

готову продукцію, що виготовлена на підприємстві, в установі, призначена для продажу і відповідає технічним та якісним характеристикам, передбаченим договором або іншим нормативно-правовим актом;

товари у вигляді матеріальних цінностей, що придбані (отримані) та утримуються підприємством/установою з метою подальшого продажу;

малоцінні та швидкозношувані предмети, що використовуються протягом не більше одного року;

поточні біологічні активи, якщо вони оцінюються за цим Положенням (стандартом), а також сільськогосподарська продукція і продукція лісового господарства після її первісного визнання.

Придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.

Документальне оформлення операцій руху запасів регламентоване в положеннями пункту 3 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 2 від 10.01.2007.

Так, надходження запасів на підприємство оформлюється відповідними документами, типові форми яких затверджуються Державним комітетом статистики України та іншими центральними органами виконавчої влади (пп.3.1).

Якщо для оформлення господарської операції типові форми первинних документів відсутні, то підприємство складає такі первинні документи, які б містили обов'язкові реквізити, передбачені законодавством та іншими нормативно-правовими актами.

Надходження на склад запасів власного виробництва (готової продукції, напівфабрикатів, допоміжних матеріалів) оформлюються накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (форма М-11, затверджена наказом Міністерства статистики України від 21.06.96 N 193). Накладна-вимога складається у двох примірниках та підписується особою, яка передає зазначені запаси, та їх отримувачем (пп.3.2).

Приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників або від переробників з переробки на стороні, оформлюється товарно-транспортною накладною з використанням штампу (позначення) про оприбуткування або прибутковим ордером (пп.3.6).

Надходження запасів від фізичних осіб, не зареєстрованих суб'єктами підприємницької діяльності, торговельні підприємства та заклади ресторанного господарства оформлюють закупівельним актом. В закупівельному акті фіксуються дата і місце складання; назва підприємства; одиниця виміру господарської операції; зміст та обсяг (кількісний і вартісний) господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати посадову особу підприємства, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пп.3.10).

Для внутрішнього переміщення запасів, їх відпуску виробничим підрозділам та іншим структурним підрозділам підприємства, що розташовані на іншій, ніж підрозділ, що їх відпускає, території, використовується накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (пп.3.12).

Для оформлення вибуття запасів, відпуск у виробництво яких здійснюється на основі встановлених лімітів, застосовуються лімітно-забірні картки (форми М-8, М-9, затверджені наказом Міністерства статистики України від 21.06.96 N 193) (пп.3.13).

Вибуття запасів для реалізації (крім товарів в роздрібній торгівлі) оформлюється товарно-транспортною накладною або накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, яку виписує уповноважена особа на основі господарського договору, дозволу керівника або іншої уповноваженої особи.

Вибуття проданих за готівку товарів відображається у товарному звіті матеріально відповідальної особи (пп.3.14).

Приймання та здавання первинних документів на підприємстві може оформлюватися реєстром (форма М-13, затверджена наказом Міністерства статистики України від 21.06.96 N193) або іншою формою. Реєстр складається матеріально відповідальною особою та здається разом з первинними документами та необхідними додатками до бухгалтерської служби підприємства або іншої служби, в якій здійснюється обробка первинних документів (пп.3.16).

В ході документальної перевірки та під час судового розгляду вищевказаних документів щодо реалізованої продукції позивачем надано не було.

В ст.3 розділу ІІ Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995 передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.

Пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за N 40/10320 (далі Положення №637), установлено, що вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватись.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємства, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Пунктом 4.2 Положення № 637 встановлено, що усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Відповідно до п. 4.3 Положення № 637 записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі.

При цьому в п.1.2 Положення № 637 визначено, що касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі;

касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку;

розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ), і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну;

оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з п. 3.1 Положення № 637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

При перевірці повноти та своєчасності оприбуткування одержаних підприємством готівкових коштів відповідно до пред'явлених до перевірки книг обліку розрахункових операцій, фіскальних звітних чеків РРО, прибуткових касових ордерів, а також записів в касових книгах, що завірені підписами касира та бухгалтера, документальною перевіркою встановлені факти не оприбуткування готівкових коштів при реалізації товарів не власного виробництва за період з 01.04.2011 по 31.12.2012 в загальній сумі 6144195,02 грн.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що операції з продажу за готівку товарів інших виробників здійснювались через зареєстрований у встановленому порядку РРО. Відповідно до порядку застосування РРО на кожному об'єкті з продажу товарів, де він встановлений, ведеться окрема касова книга РРО, в кінці робочого дня проводиться інкасація (службова видача) торгівельної виручки шляхом проведення по РРО денного підсумкового звіту (Z-звіт). При цьому загальна сума службової видачі оприбутковується в касу підприємства як торгівельна виручка по РРО окремим прибутковим касовим ордером, а сума цього прибуткового касового ордеру вноситься до касової книги підприємства. Однак, працівники бухгалтерії ДП "М'ясокомбінат "Зоря" вважали, що даного порядку не потрібно дотримуватись, оскільки РРО встановлений не на окремому об'єкті торгівлі, а безпосередньо в касі підприємства, і всі отримані в касу готівкові кошти як за продукцію власного виробництва, так і за продукцію інших товаровиробників, оприбутковували по кожному покупцю прибутковими касовими ордерами і при цьому одночасно проводячи суми продажу за готівку товарів інших виробників по РРО. За такого способу оприбуткування готівкових коштів на суму підсумкового звіту (Z-звіту), що підтверджує службову видачу (інкасацію), жодного разу окремий загальний прибутковий ордер не оформлявся. Вважає, що встановлена перевіркою сума була оприбуткована в касу підприємства, хоча при цьому працівниками підприємства дійсно були допущені порушення в документальному оформленні оприбуткування виручки, отриманої від реалізації товарів інших виробників.

В акті перевірки (арк. акта 51 а.с.39 т.1) зазначено, що відповідно до фіскального звітного чека РРО № 359 від 13.05.2011 сума продажу готівкою складає 11083,49 грн., проведена операція "службова видача" готівкових коштів у розмірі 11083,49 грн., а в касу підприємства дана сума готівкових коштів не оприбуткована.

В цей же день 13.05.2011 відповідно до фіскального звітного чека РРО № 360 сума продажу готівкою складає 472,80 грн., проведена операція "службова видача" готівкових коштів у розмірі 472,80 грн., а в касу підприємства дана сума готівкових коштів не оприбуткована.

Доводи позивача, наведені в письмовому поясненні (а.с.139-147 т.1) про те, що за 13.05.2011 зазначена сума була оприбуткована по прибутковому касовому ордеру № 1759 як готівка, отримана від кінцевого споживача, не відповідають обставинам справи та спростовуються доказами, наданими самим позивачем. Так, по касовій книзі за 13.05.2011 відображено 16 записів про надходження грошових коштів, з них від кінцевого споживача - - 9 записів, при цьому сума, відображена в прибутковому ордері № 1759, становить 48761,30 грн. (а.с.151,152 т.1).

Також перевіркою встановлено, що відповідно до фіскального звітного чека РРО №367 від 27.05.2011 сума продажу готівкою складає 81219,29 грн., яка складається з наступних фіскальних чеків: № 1010 на суму 40903,79 грн., № 1011 на суму 40064,22 грн., № 1012 на суму 251,28 грн.; проведена операція "службова видача" готівкових коштів у розмірі 81219,29 грн., а в касу підприємства оприбутковано згідно прибуткового касового ордера №1905 від 27.05.2011 кошти в сумі 251,28 грн., тобто в касу підприємства не оприбутковано готівкових коштів в розмірі 80968,01 грн.

Доводи позивача про те, що зазначену перевіряючим суму було фактично оприбутковано по прибуткових касових ордерах № 1905, № 1908, № 1907, не відповідають обставинам справи, оскільки по касі підприємства за 27.05.2011 відображено надходження від кінцевого споживача за прибутковими касовими ордерами № 1905 на суму 251,28 грн., №1907 - 4043,57 грн., № 1908 - 76924,44 грн., в той час як по фіскальних чеках відображені суми 40903,79 грн., 40064,22 грн., 251,28 грн. (а.с.153-155 т.1).

За аналогічних обставин документальною перевіркою встановлено, що за операціями "службова видача" (інкасація готівки) відповідно до Z-звітів:

№ 371 від 07.06.2011 сума виданої готівки 218700,56 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 51100,76 грн., сума не оприбуткованих коштів - 167599,80 грн.;

№ 393 від 06.07.2011 сума виданої готівки 220760,81 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 31344,6 грн., сума не оприбуткованих коштів 189416,21 грн.;

№ 413 від 21.07.2011 сума виданої готівки 139315,65 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 69116,85 грн., сума не оприбуткованих коштів 70198,80 грн.;

№ 419 від 29.07.2011 сума виданої готівки 977,33 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 977,33 грн.;

№ 455 від 07.09.2011 сума виданої готівки 164639,48 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 164639,48 грн.;

№ 457 від 08.09.2011 сума виданої готівки 315183,57 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 201239,09 грн., сума не оприбуткованих коштів 113944,48 грн.;

№ 458 від 09.09.2011 сума виданої готівки 151600,05 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 151600,05 грн.;

№ 464 від 15.09.2011 сума виданої готівки 159828,05 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 301,28 грн., сума не оприбуткованих коштів 159526,77 грн.;

№ 467 від 20.09.2011 сума виданої готівки 157815,00 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 157815,00 грн.;

№ 469 від 22.09.2011 сума виданої готівки 205028,02 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 205028,02 грн.;

№ 471 від 26.09.2011 сума виданої готівки 763258,28 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 763258,28 грн.;

№ 473 від 28.09.2011 сума виданої готівки 160451,27 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 160451,27 грн.;

№ 476 від 03.10.2011 сума виданої готівки 406162,58 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 406162,58 грн.;

№ 477 від 03.10.2011 сума виданої готівки 135221,06 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 135221,06 грн.;

№ 488 від 17.10.2011 сума виданої готівки 682966,78 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 682966,78 грн.;

№ 490 від 20.10.2011 сума виданої готівки 240305,01 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 240305,01 грн.;

№ 494 від 31.10.2011 сума виданої готівки 364326,06 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 364626,06 грн.;

№ 495 від 01.11.2011 сума виданої готівки 150990,08 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 113104,17 грн., сума не оприбуткованих коштів 37885,91 грн.;

№ 496 від 01.11.2011 сума виданої готівки 204,19 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 204,19 грн.;

№ 497 від 02.11.2011 сума виданої готівки 34500,00 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 34500,00 грн.;

№ 500 від 04.11.2011 сума виданої готівки 312,88 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 312,88 грн.;

№ 502 від 08.11.2011 сума виданої готівки 191907,39 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів191907,39 грн.;

№ 503 від 14.11.2011 сума виданої готівки 146824,80 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 146824,80 грн.;

№ 505 від 17.11.2011 сума виданої готівки 301971,38 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 301971,38 грн.;

№ 507 від 23.11.2011 сума виданої готівки 164522,90 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 164522,90 грн.;

№ 509 від 28.11.2011 сума виданої готівки 459874,88 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 214760,77 грн., сума не оприбуткованих коштів 245114,11 грн.;

№ 510 від 29.11.2011 сума виданої готівки 60369,36 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 60369,36 грн.;

№ 511 від 29.11.2011 сума виданої готівки 385,09 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 385,09 грн.;

№ 512 від 30.11.2011 сума виданої готівки 164909,35 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 109909,00 грн., сума не оприбуткованих коштів 55000,35 грн.;

№ 514 від 06.12.2011 сума виданої готівки 165,07 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 165,07 грн.;

№ 516 від 14.12.2011 сума виданої готівки 95684,99 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 95684,99 грн.;

№ 518 від 20.12.2011 сума виданої готівки 810212,78 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 418571,90 грн., сума не оприбуткованих коштів 391640,88 грн.;

№ 519 від 20.12.1011 сума виданої готівки 209,35 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 209,35 грн.;

№ 520 від 23.12.2011 сума виданої готівки 172251,57 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів172251,57 грн.;

№ 537 від 07.02.2012 сума виданої готівки 19283,52 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 19283,52 грн.

Загальна сума не оприбуткованих коштів складає 6 144 195,02 грн.

Письмові (а.с.139-147 т.1) та усні пояснення позивача не спростовують вищевказаного порушення, позаяк дослідженням наданих позивачем сторінок касової книги за відповідні дати, прибуткових касових ордерів та фіскальних чеків фактично підтверджується не оприбуткування у встановленому порядку грошових коштів в сумах, встановлених документальною перевіркою (а.с.151-250 т.1, а.с.1-84 т.2).

Суд вважає необгрунтованими та відхиляє доводи позивача про те, що не зважаючи на допущені працівниками бухгалтерії порушення в документуванні оприбуткування грошових коштів, встановлена перевіркою сума все ж таки була оприбуткована в касу підприємства.

Суд вважає, що відповідно до приписів чинного законодавства, в разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО кошти вважаються оприбуткованими в разі здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО. При цьому суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п.7.19 Положення № 637 під час перевірки органи контролю мають брати до уваги те, що за наявності в касі підприємства готівки, яка не підтверджена прибутковими касовими ордерами, вона вважається неоприбуткованою в касі та зараховується в дохід підприємства.

Матеріалами справи стверджено і позивачем підтверджено, що ДП "М'ясокомбінат "Зоря" не було дотримано установленого порядку оприбуткування грошових коштів, а відтак висновок контролюючого органу щодо встановленого документальною перевіркою неоприбуткування коштів в сумі 6144195,02 грн. (5120162,00 грн., ПДВ 1024033,00 грн.) суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пп.135.3.1 п.135.4 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає:

дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

За встановлених обставин суд вважає обгрунтованим визначення ДП "М'ясокомбінат "Зоря" грошового зобов'язання за заниження доходу від реалізації товарів кінцевим споживачам в загальній сумі 1177316,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 844,00 грн. згідно з розрахунком (а.с.53 т.4). Відтак податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в зазначеній частині суд вважає правомірним, підстави для його скасування відсутні, а позовна вимога в зазначеній частині до задоволення не підлягає.

Пунктом 187.1 ст.187 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

За встановлених обставин суд вважає обгрунтованим визначення ДП "М'ясокомбінат "Зоря" грошового зобов'язання з податку на додану вартість по операціях з реалізації товарів через касовий апарат кінцевому споживачу в сумі 1024033,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 245171,00 грн. згідно з розрахунком (а.с.62 т.5). Відтак податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в зазначеній частині суд вважає правомірним, підстави для його скасування відсутні, а позовна вимога в зазначеній частині до задоволення не підлягає.

Відповідно до абз.3 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95, в редакції Указу Президента України № 491/99, установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

за неоприбуткування (неповне оприбуткування) у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

За встановлених обставин суд вважає обгрунтованим застосування до ДП "М'ясокомбінат "Зоря" штрафних (фінансових) санкцій за неоприбуткування (неповне оприбуткування) у касі готівки в сумі 30720975,10 грн. згідно з розрахунком (а.с.54 т.4). Відтак податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в зазначеній частині суд вважає правомірним, підстави для його скасування відсутні, а позовна вимога в зазначеній частині до задоволення не підлягає.

3) Крім цього, актом перевірки (а.с.20-21 т.1) стверджено, що документальною перевіркою встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 03 Декларацій з податку на прибуток "інші доходи" всього в сумі 1171209,00 грн. за І-ІV квартали 2012р. внаслідок невключення до складу валових доходів суми умовно нарахованих відсотків за користування фінансовою допомогою, отриманою платником податків у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду, від ТОВ "Ярош Траст", а також від ОСОБА_7

В запереченні на акт перевірки, в скаргах на податкові повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження, в адміністративному позові ДП "М'ясокомбінат "Зоря" вищевказаного порушення, встановленого документальною перевіркою, не заперечував та не покликався на докази в його спростування.

В судовому засіданні представник позивача правомірність виявленого перевіркою порушення визнав та підтвердив фактичне невключення до складу доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, умовно нарахованих відсотків за користування фінансовою допомогою, в розмірі, встановленому контролюючим органом. Достовірність зазначених обставин та добровільність їх визнання позивачем сумнівів у суду не викликає.

Відповідно до ч.3 ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на вищенаведене, суд вважає обгрунтованим визначення ДП "М'ясокомбінат "Зоря" грошового зобов'язання з податку на прибуток за заниження доходів від поворотної фінансової допомоги в сумі 245954,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 61488,00 грн. згідно з розрахунком (а.с.53 т.4). Відтак податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в зазначеній частині суд вважає правомірним, підстави для його скасування відсутні, а позовна вимога в зазначеній частині до задоволення не підлягає.

4) Також документальною перевіркою встановлено завищення рядка 06.1 ЗВ "Загальновиробничі витрати" податкових декларацій з податку на прибуток за ІІ-ІV квартали 2011р. на загальну суму 114090,00 грн. внаслідок включення витрат з надання транспортних послуг в загальній сумі 71800,00 грн. підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, які перебували на спрощеній системі оподаткування, а також робіт в сумі 42290,00 грн. по виготовленню та монтажу світлової вивіски підприємця ОСОБА_6, використання яких в господарській діяльності не підтверджено. Обумовленого висновку контролюючий орган дійшов на підставі таких документів: оборотно-сальдових відомостей, аналізу рахунків та журналів проводок по рахунках 911, 651, 661, 631, 372, 311, 130, 133 та первинних документів.

Слід зазначити, що відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, визначено наступні синтетичні рахунки (субрахунки) бухгалтерського обліку: 130 - не передбачений (13 "Знос (амортизація) необоротних активів"); 133 "Накопичена амортизація нематеріальних активів"; 311"Поточні рахунки в національній валюті"; 372 "Розрахунки з підзвітними особами"; 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками"; 651 "Розрахунки за пенсійним забезпеченням"; 661 "Розрахунки за заробітною платою"; 911 - не передбачений (91 "Загальновиробничі витрати").

З наведених рахунків бухгалтерського обліку лише рахунок 631 вказує на стан розрахунків з постачальниками, у тому числі й приватними підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак в жодній мірі не може підтверджувати формування витрат підприємства. Аналогічно, сама наявність первинних бухгалтерських документів, якими оформлені господарські операції, не свідчить про формування підприємством витрат на підставі таких документів.

Відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку, витрати діяльності відображаються по рахунках 90-99.

Суд встановив, що ДП "М'ясокомбінат "Зоря" сума 71800,00 грн. за надані автопослуги обліковувалась по рахунку 92 "Адміністративні витрати", що підтверджується карткою рахунку 92 по статті витрат "автопослуги" (а.с.215-218 т.2), відповідно до якої загальна сума автопослуг за період квітень-грудень 2011р. становить 105588,13 грн.

Також суд встановив, що господарська операція з ПП ОСОБА_6 вартістю 42290,00 грн. відображена позивачем по рахунку 93 "Втрати на збут" по статті витрат "Брендування", що підтверджується карткою рахунку 93 (а.с.219 т.2).

Відповідно до даних бухгалтерського обліку позивача по рахунку 92 за 2-4 квартали 2011р. загальна сума адміністративних витрат підприємства становить 1282616,45 грн., з яких до податкової декларації з податку на прибуток за вказаних період включено 842005,00 грн., відповідно, витрати по статті "автопослуги" до декларації не включені.

По даних бухгалтерського обліку по рахунку 93 за 2-4 квартали 2011р. загальна сума витрат на збут підприємства становить 2199069,69 грн., з яких до податкової декларації з податку на прибуток за вказаний період включено лише 1060031,00 грн., відповідно витрати по статті "Брендування" до декларації не включені.

При цьому актом перевірки стверджено (арк. акта 19 а.с.23 т.1), що документальною перевіркою порушень по рядку 06.2 АВ "Адміністративні витрати" та 06.3 ВЗ "Витрати на збут" не встановлено.

З огляду на вищенаведене, висновок контролюючого органу про завищення ДП "М'ясокомбінат "Зоря" рядка 06.1 ЗВ "Загальновиробничі витрати" податкових декларацій з податку на прибуток за ІІ-ІV квартали 2011р. на загальну суму 114090,00 грн. не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду адміністративної справи.

Таким чином, суд вважає необгрунтованим визначення ДП "М'ясокомбінат "Зоря" грошового зобов'язання з податку на прибуток за завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, в сумі 26241,00 грн. згідно з розрахунком (а.с.53 т.4). Відтак податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в зазначеній частині суд вважає протиправним, таким, що підлягає до скасування, а позовну вимогу в зазначеній частині слід задовольнити.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході судового розгляду адміністративного спору позиція ДП "М'ясокомбінат "Зоря" в частині доводів безпідставності збільшення грошового зобов'язання по податку на прибуток грунтувалась на тому, що впродовж перевіреного періоду платником податків в податковій звітності декларувались занижені валові витрати, при об'єктивному врахуванні яких сума зобов'язань з податку на прибуток, визначена на підставі описаних в акті перевірки порушень, фактично дорівнюватиме нулю.

На обгрунтування фактичного заниження валових витрат позивач надавав суду первинні бухгалтерські документи, оборотно-сальдові відомості та картки рахунків бухгалтерського обліку підприємства, у тому числі шляхом витребування вилучених документів від органу досудового розслідування.

Однак, суд не погоджується з вищевказаними доводами позивача з урахуванням такого.

Відповідно до приписів п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема:

вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 46.1 ст.46 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

За змістом п.46.2 ст.46 Податкового кодексу України платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність (крім малих підприємств) у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

Відповідно до пп.47.1.1 п.47.1 ст.47 Податкового кодексу України відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть:

юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.

Згідно з п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Відповідно до п.50.1ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" N 996-XIV від 16.07.1999, зі змінами та доповненнями, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

З урахуванням наведених вище норм матеріального закону суд вважає, що платник податків є відповідальним за достовірність задекларованих в податковій звітності обов'язкових показників, які грунтуються на даних бухгалтерського обліку підприємства, зокрема, й в частині витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток. В разі їх невідповідності даним бухгалтерського обліку такий платник податків має право у встановленому порядку внести зміни до податкової звітності шляхом подання уточнюючого розрахунку або податкової декларації з уточненими показниками наступного податкового (звітного) періоду, а не шляхом їх коригування судовим рішенням.

За таких обставин, при вирішенні даного адміністративного спору суд враховує як достовірні показники валових витрат позивача, задекларовані ним в податковій звітності з податку на прибуток перевіреного періоду, які не були змінені (відкориговані) платником податків у встановленому порядку.

Крім цього, суд критично оцінює та не приймає доводи представника позивача в частині мотивів декларування підприємством занижених показників витрат - під тиском працівників податкової служби, позаяк зазначені обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а з заявою до правоохоронного органу з приводу неправомірних дій посадових осіб контролюючого органу позивач не звертався.

5) Документальною перевіркою (арк. акта 42-43, 52-53, а.с.34-35,39-40 т.1) встановлено, що впродовж ІІ-ІV кварталів 2011р. та І кварталу 2012р. працівниками підприємства ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 здані авансові звіти з відсутністю належно оформлених документів, що підтверджують факт придбання товару або оплати наданої послуги (розрахункових квитанцій, касових чеків, прибуткових касових ордерів) на суму 5757,44 грн., а саме:

авансовий звіт № 311 від 04.07.2011, сума невідзвітованих коштів 21,00 грн.,

авансовий звіт № 603 від 21.09.2011, сума невідзвітованих коштів 15,00 грн.,

авансовий звіт № 572 від 13.09.2011, сума невідзвітованих коштів 1250,00 грн.,

авансовий звіт № 770 від 27.10.2011, сума невідзвітованих коштів 499,98 грн.,

авансовий звіт № 670 від 05.10.2011, сума невідзвітованих коштів 471,46 грн.,

авансовий звіт № 1052 від 23.12.2011, сума невідзвітованих коштів 1750,00 грн.,

авансовий звіт № 1079 від 27.12.2011, сума невідзвітованих коштів 1750,00 грн.

Заперечуючи зазначене порушення, позивач покликається на те, що до вищевказаних авансових звітів долучені належно оформлені розрахункові документи, а саме накладні з відміткою "оплачено" та касові чеки, зміст яких за збігом часу неможливо ідентифікувати на час перевірки.

Наявність вищевказаних авансових звітів з долученими документами, на які вказує позивач, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.35-44, а.с.56-64 т.4).

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд враховує наступне.

Відповідно до п.2.11 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за N 40/10320, видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України.

Згідно з п.3.1 Положення № 637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

При цьому п.1.2 Порядку № 636 визначено, що касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку;

розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ), і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п.7.39 Положення № 637 під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо.

Згідно з п. 7.41 Положення № 637 під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Суд вважає, що накладні з відміткою "оплачено", на які вказує позивач, не є платіжними, касовими (розрахунковими) документами в розумінні закону.

Окрім цього, відповідно до п.16.1.12 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Згідно з п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі ліквідації платника податків документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів, що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.

Пунктом 44.5 ст.44 Податкового кодексу України встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" N 996-XIV від 16.07.1999, зі змінами та доповненнями, підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

З урахуванням наведеного, суд вважає необгрунтованими та відхиляє доводи позивача щодо неможливості ідентифікувати зміст розрахункових документів за збігом часу, позаяк платник податків був зобов'язаний забезпечити належне зберігання таких документів впродовж установленого законом строку і такий термін на час документальної перевірки не завершився.

Таким чином, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що на час документальної перевірки ДП "М'ясокомбінат "Зоря" було порушено п.2.11, п.3.1 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за N 40/10320, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання платіжного документа (товарного або касового чека), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів в сумі 5754,44 грн.

Відповідно до абз.6 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 № 436/95, в редакції Указу Президента України від 11.05.1999 № 491/99, за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, застосовуються фінансові санкції у розмірі сплачених коштів.

Відтак, застосування контролюючим органом до ДП "М'ясокомбінат "Зоря" штрафних (фінансових) санкцій податковим повідомленням-рішенням № від 22.05.2014 в сумі 5757,44 грн. суд вважає правомірним, підстави для його скасування відсутні, а адміністративний позов в зазначеній частині до задоволення не підлягає.

Враховуючи, що працівниками підприємства ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 кошти, отримані під звіт, в сумі 5757,44 грн. у встановленому порядку не відзвітовані та не повернуті в касу підприємства, то відповідно до пп.164.2.11 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України такі кошти включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку і оподатковуються за правилами, встановленими п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України, за ставкою, визначеною п.167.1 ст.167 цього Кодексу.

За встановлених обставин суд вважає правомірним донарахування документальною перевіркою податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 1016,03 грн. згідно з розрахунком арк.43 акта перевірки (а.с.35 т.1) та застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України в сумі 761,10 грн. згідно з розрахунком (а.с.49 т.1).

Окрім цього, документальною перевіркою встановлено порушення п.176.2 "б" ст.176 Податкового кодексу України, п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5, п.3.6, п.3.7 ст.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1020, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784, а саме: в довідках форми 1-ДФ за ІІ-ІV квартали 2011р., І-ІV квартали 2012р. не зазначені реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Ні в запереченні на акт перевірки, ні в скаргах на податкові повідомлення-рішення під час адміністративного оскарження, ні в адміністративному позові ДП "М'ясокомбінат "Зоря" не заперечувало виявленого перевіркою вищевказаного порушення.

В судовому засіданні представник позивача зазначеного порушення також не заперечив, на неправомірність застосування штрафних санкцій за наведене порушення не покликався та не надав суду жодного доказу на його спростування.

За таких обставин суд вважає правомірним застосування до ДП "М'ясокомбінат "Зоря" штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України в сумі 510,00 грн. відповідно до розрахунку (а.с.49 т.1).

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № 702 від 22.05.2011 по податку на доходи фізичних осіб в сумі основного платежу 1016,03 грн., штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1271,10 грн. (761,10 + 510,00) є правомірним, підстави для його скасування відсутні, а адміністративний позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Таким чином, адміністративний позов слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

При пред'явленні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір в максимальному розмірі, встановленому ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" N 3674-VI від 08.07.2011, в сумі 4872,00 грн.

Загальна сума позовних вимог становить 34275089,00 грн. За результатами судового розгляду задоволено позовні вимоги в сумі 791265,00 грн., що становить 2,3% від суми позову.

Таким чином, на користь позивача присуджуються судові витрати в розмірі 112,06 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток визнати протиправним та скасувати в частині основного платежу в сумі 339713,00 грн., в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78369,00 грн., в загальній сумі 418082,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість визнати протиправним та скасувати в частині основного платежу в сумі 298546,00 грн., в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 74637,00 грн., в загальній сумі 373183,00 грн.

В решті позову відмовити.

Присудити на користь позивача Дочірнє підприємство "М`ясокомбінат "Зоря" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 112,06 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.