Справа № К/9991/9714/12-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2015 р. м. Київ К/9991/9714/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Управління праці та соціального захисту населення (далі - УПСЗН) виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення надмірно сплаченої суми субсидії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року УПСЗН Виконавчого комітету Рівненської міської ради в Рівненському міському суді Рівненської області пред'явило позов до ОСОБА_4 про стягнення надмірно сплаченої суми субсидії.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2011 року у задоволенні позовних вимог УПСЗН виконавчого комітету Рівненської міської ради про стягнення надмірно сплаченої суми субсидії відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року апеляційну скаргу УПСЗН виконавчого комітету Рівненської міської ради задоволено.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2011 року скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 1 612,12 грн. надміру виплаченої субсидії.

Не погоджуючись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувані рішення суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції. Проте, з таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

З 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 2 цього Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Частиною другою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, обов'язковою умовою віднесення спору до категорії публічно-правових спорів є участь в ньому суб'єкта владних повноважень, а також оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення понять, відповідно до приписів частини першої пунктів 1, 6, 7 якої: - справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

- адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах;

- суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи зі змісту наведених норм спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративної юрисдикції у випадку, якщо він виник із публічно - правових відносин, за участю суб'єкта владних повноважень, який у цих відносинах здійснює надані йому владні управлінські функції.

Як видно з позовної заяви, предметом спору у цій справі є правовідносини, які виникли внаслідок надмірної виплати позивачу субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Системний аналіз зазначених норм матеріального і процесуального права дають підстави вважати, що спір у даній справі не є адміністративно-правовим, оскільки випливає із житлових правовідносин, УПСЗН виконавчого комітету Рівненської міської ради у спірних правовідносинах діє не як суб'єкт владних повноважень.

Тому, дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а ухвалені у справі рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 157, 222, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2011 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення надмірно сплаченої суми субсидії закрити.

Роз'яснити, що даний спір може бути вирішений загальним судом у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.