Справа № 445/2329/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2015 р. м. Київ К/800/35402/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Пасічник С.С., Ситникова О.Ф.,

провівши попередній розгляд касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 6 грудня 2013 року про заміну способу виконання судового рішення та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області про визнання протиправними дій щодо не нарахування і невиплати підвищення до пенсії як дитині війни, зобов'язання провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 6 грудня 2013 року заяву задоволено повністю. Змінено спосіб виконання постанови Золочівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2011 року стягнувши з Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області на користь ОСОБА_4 підвищення до пенсії в розмірі 884,66 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та у задоволенні заяви відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що державним виконавцем постановою від 17 вересня 2013 року було відкрито виконавче провадження із виконання виконавчого листа №2а-2670/11 виданого Золочівським районним судом Львівської області.

Станом на день подачі заяви, Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області виконало зазначений вище виконавчий лист в частині нарахування ОСОБА_4 підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 884,66 грн., однак відповідач вказав про неможливість виконання судового рішення з причин відсутності коштів.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Крім того, слід зазначити, що реалізуючи своє право на захист позивач має право вимагати від суду зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4 статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного позову суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС України дають підстави зробити висновок про те, що суд, здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду, не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (статті 198, 223 КАС України).

Статтею 229 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено повно та правильно, але неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до повноважень, наданих статтею 229 КАС України, суд касаційної інстанції вважає за необхідне судові рішення, ухвалені цими судами, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області задовольнити.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 6 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви Відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції про зміну способу та порядку виконання постанови Золочівського районного суду Львівської області від 20 грудня 2011 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.В.Малинін

С.С.Пасічник

О.Ф.Ситников