Справа № 360/2395/14-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/2395/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Міланіч А.М. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області на постанову Бородянський районний суд Київської області від 04 лютого 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області про визнання протиправними та скасування рішення Немішаївської селищної ради від 27.09.2012 року в частині, де вказується, що земельна ділянка площею 0,30 га приєднується до земель, не наданих у власність або в постійне користування в межах селища Немішаєве, та рішення від 25.06.2014 року про відмову йому (позивачу) в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, та зобов'язання відповідача повторно розглянути його заяву про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,15 га. і прийняти рішення.

Позов обґрунтовано тим, що зазначені рішення відповідача порушують його право на користування земельної ділянки площею 0,30 га. АДРЕСА_1, в с.Немішаєве, яка відповідно до положень Земельного кодексу України, за договором купівлі-продажу від 06.08.2008 р. нежитлового приміщення - будівлі агрохімічної лабораторії площею 616,3 кв.м., яка розташована на земельній ділянці площею 0,30 по АДРЕСА_1, перейшла у його користування.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 04.02.2015р. позовні вимоги задоволено: визнано рішення вісімнадцятої сесії шостого скликання Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області від 27.09.2012 року в частині приєднання до земель, не наданих у власність або в постійне користування в межах с.Немішаєве (під господарськими будівлями, дворами) вилученої із землекористування Інституту картоплярства УААН земельної ділянки площею 0,30 га за адресою: АДРЕСА_1 в смт.Немішаєве для обслуговування нерухомого майна - колишньої агрохімічної лабораторії (під господарським двором) протиправним та скасовано; визнано рішення тридцять першої сесії шостого скликання Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області від 25.06.2014 року про відмову ОСОБА_2 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства протиправним та скасовано; зобов'язано Немішаївську селищну раду Бородянського району Київської області повторно розглянути заяву позивача про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,15 га.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що земельна ділянка в порядку ч.1 ст.118 ЗК України перейшла у користування позивача, отже вимоги ради про надання графічних матеріалів, передбачених ч.6 ст.118 ЗК України, є неправомірними.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Постановою Бородянського районного суду Київської області від 04.02.2015р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивач не набув права користування спірною земельною ділянкою, так як належним чином не оформив своїх прав, до того ж, земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення селянського господарства не може бути йому надана у власність в зв'язку з іншим цільовим призначенням цієї ділянки.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлялися належним чином, за приписами п.2 ч. ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що нежитлова будівля - агрохімічної лабораторії, яка розташована на земельній ділянці площею 0,30 по АДРЕСА_1, в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області Інститутом картоплярства Української академії аграрних наук була продана за договором купівлі-продажу від 28.01.2008р. ОСОБА_3 (а.с.63-78).

Подальшому позивач за договором купівлі-продажу від 06.08.2008 р. придбав у ОСОБА_3 нежитлову будівлю - агрохімічну лабораторію, яка розташована на земельній ділянці площею 0,30 по АДРЕСА_1, в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області (а.с.79-85).

Нерухоме майно позивачем було перебудоване у жилий будинок, та на підставі рішення виконкому Немішаївської селищної ради від 15.11.2011 року позивач отримав свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння (а.с.46,95-98,108-115).

Рішенням Немішаївської селищної ради від 27.09.2012 р. у зв'язку з переходом права власності на нерухоме майно - колишньої агрохімічної лабораторії, із землекористування Інституту картоплярства УААН, за його згодою, було вилучено земельну ділянку площею 0,30 га по АДРЕСА_1, в смт.Немішаєве для обслуговування вказаного нерухомого майна (під господарським двором) та приєднано цю ділянку до земель, не наданих у власність або в постійне користування, в межах селища Немішаєве (під господарськими будівлями, дворами). Позивачу цим же рішенням рекомендовано як власнику нерухомого майна оформити право користування земельною ділянкою у зв'язку з переходом права власності на майно (а.с.56,87-88).

Цим же рішенням Немішаївської селищної ради від 27.09.2012 року позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за вищезазначеною адресою. Право власності на вказану частину земельної ділянки було зареєстровано 26.12.2013 р. (а.с.37,50).

Рішенням Немішаївської селищної ради від 25.06.2014 року позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1, в смт.Немішаєве для ведення особистого селянського господарства в зв'язку з недотриманням заявником вимог п.6 ст.118 Земельного Кодексу України, а саме, відсутністю графічних матеріалів, які підтверджують заявлені в клопотанні дані щодо розміру та місця розташування земельної ділянки та невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генерального плану селища Немішаєве (а.с.6).

Спірні рішення позивачем отримані 17 листопада 2014 року.

Вищенаведені обставини підтверджені відповідними доказами та не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі Закон № 280) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно ч.2 статті 2 вказаного Закону (надалі Закон № 280) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 59 Закону № 280 встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною 1 ст.10 Закону № 280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 26.Закону № 280 визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської ради.

Статтею 33 Закону № 280 встановленні повноваження сілької ради у сфері регулювання земельних відносин.

Аналогічне право щодо повноважень сільської ради з приводу вирішення земельних спорів закріплено в п. "й" ст. 12 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України (в редакції, яка діяла на час відчуження Інститутом картоплярства та придбання позивачем вищезазначеного нерухомого майна в 2008 році) якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Крім того, ч.2 ст.377 ЦК України також визначено, що до набувача житлового будинку, будівлі або споруди переходить права користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

З матеріалів справи вбачається, що нежитлова будівля - агрохімічна лабораторія по АДРЕСА_1, в смт.Немішаєве, яка була продана Інститутом картоплярства Української академії аграрних наук ОСОБА_3, а потім ОСОБА_3 продала нерухомість позивачу, була розташована на земельній ділянці площею 0,30 га у даному населеному пункті. Вказані обставини підтверджені відповідними доказами, а саме: копіями технічних паспортів на будівлю, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, інвентаризаційною справою вказаної будівлі, та іншими документами (а.с.46,48,56,65,82,87-88,110-128, 95-109).

Враховуючи вищевказані норми закону та надані документи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України (в редакції, яка діяла на день відчуження будівлі), у користування позивача перейшла земельна ділянка 0.30га на якій була розташована будівля придбана позивачем у власність.

Як наслідок, рішення відповідача від 27.09.2012 р. від 25.06.2014р. є протиправними, оскільки порушують права позивача.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в порядку ч.1 ст.118 ЗК України звернувся до селищної ради із заявою щодо приватизації земельної ділянки, яка вже перебувала у його користуванні.

Проте, відповідач відмовив своїм рішенням від 25.06.2014 р. в наданні дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1, в смт.Немішаєве, для ведення особистого селянського господарства, посилаючись на недотриманням заявником вимог п.6 ст.118 Земельного Кодексу України, зокрема, відсутність графічних матеріалів, які підтверджують заявлені в клопотанні дані щодо розміру та місця розташування земельної ділянки та невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генерального плану селища Немішаєве.

Враховуючи вищезазначений висновок суду першої інстанції, колегія суддів вважає вірним висновок про необхідність зобов'язання відповідача повторно розглянути звернення позивача до селищної ради щодо приватизації спірної земельної ділянки, та прийняття нове рішення з урахуванням висловлених судом висновків у даній справі.

Доводи відповідача, що придбане нерухоме майно було переобладнано в жилий будинок, не заслуговують уваги, оскільки вказане не позбавляє його права користування спірною земельною ділянкою.

Решта доводів апелянта також не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, застосовуючи положення вимог ст.195 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області на постанову Бородянський районний суд Київської області від 04 лютого 2015 року, залишити без задоволення.

Постанову Бородянський районний суд Київської області від 04 лютого 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.