Справа № 826/20888/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

17 березня 2015 року 14 год. 40 хв. № 826/20888/14
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., при секретарі Хильницькій В.О., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Андрейчука Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
провизнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 березня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати нечинним та протиправним рішення відповідача № 5322 від 29.07.2014 року та зобов`язати вчинити дії щодо надання йому статусу учасника бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач покликається на те, що відповідачем прийняте протиправне рішення, яким йому відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій Великої Вітчизняної війни, де він брав участь як провідник у бойовій розвідці 354-ї стрілецької дивізії у вересні 1943 року. Пояснює, що відсутність запису в оперативних документах 354-ї стрілецької дивізії про участь ОСОБА_1 , провідником у бойовій розвідці 21.09.1943 року при визволенні села Клюси, пояснюється складністю бойових обставин і недостатнім життєвим досвідом керівництва 354-ї стрілецької дивізії, у зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача вчинити дії щодо надання йому статусу учасника бойових дій.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольни їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, у зв`язку з відсутністю у відомостях з архівів Міністерства оборони Російської федерації даних про участь позивача у розвідувальних операціях.

Розглянувши надані суду документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подав заяву до Київського міського військового комісаріату про визнання учасником бойових дій Великої Вітчизняної війни 1941-1945 р.р., у зв`язку з участю у бойових діях розвідником. На підтвердження цього факту позивачем надано довідку від 16.07.2001 року, за змістом якої ОСОБА_2 , 1923 року народження, та ОСОБА_3 , 1908 року народження, підтвердили, що ОСОБА_1 у вересні 1943 року разом зі своїм батьком ходив у розвідку в період Великої Вітчизняної війни.

Київським міським військовим комісаріатом розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій і на підставі наданих документів відмовлено у розгляді питання щодо надання йому статусу учасника бойових дій, про що повідомлено позивача листом від 29.07.2014 року № 5322.

Відповідач також зазначив, що з моменту розгляду матеріалів про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій (протокол № 3 від 25.03.2005 року) у Збройних силах України за наслідками яких Комісією позивачу було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, останнім не надано жодних документів, які містять нову інформацію, тому Комісія Київського міського військового комісаріату не вбачає підстав для здійснення додаткового розгляду питання про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Згідно з п. 7 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України (затвердженого наказом Міністра оборони України від 8 квітня 2009 р. N 158) на комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визначення учасників бойових дій з числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації, вивчення і подання документів до комісії Міністерства оборони України осіб, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України і брали безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно п. 11 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Пунктом 9 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України визначено, що комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів, зокрема: довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою; партизанського квитка; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака "За разминирование"; грамот, фотографій (оригіналів); газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження; історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів; документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника; партійних документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

В силу п. 10 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України передбачено, що за відсутності через незалежні від заявника причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд зазначає, що позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що в зазначений період, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проходили військову службу чи працювали разом з ОСОБА_1 у 354-й стрілецькій дивізії.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у здійсненні додаткового розгляду питання визначення по відношенню до ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, відповідач також зазначив, що виходячи зі змісту звернення та наданих документів і враховуючи вік позивача, останній не міг займати штатну посаду у військових підрозділах або у партизанському загоні.

Крім того, у судовому засіданні представником відповідача було також зазначено, що надані позивачем довідки з центрального архіву Міністерства оборони Російської федерації не містять відомостей про участь ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_4 у складі військових формувань та про їх участь у розвідувальних операціях.

Так, в матеріалах справи наявні відповіді від 04.09.2013 року та від 16.12.2013 року з центрального архіву Міністерства оборони Російської федерації з яких вбачається, що відомості про участь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у розвідці при звільненні села Клюси у вересні 1943 року у складі 354-ї стрілецької дивізії відсутні.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що участь позивача у бойових діях у вересні 1943 року не підтверджена належними доказами, які можуть бути взяті до уваги судом при вирішенні даного спору, а тому суд вважає відмову, викладену у листі № 5322 від 29.07.2014 року Київського міського військового комісаріату обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи, що під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач діяв, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Київського міського військового комісаріату вчинити дії щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 23 березня 2015 року

Суддя А.С.Мазур