Справа № 817/2581/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2015р. м. Київ К/800/51420/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Бившевої Л.І.,

Зайцева М.П.,

секретар Бовкун В.В.,

за участю представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вирівський кар'єр» -Данилюк І.Г.; Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області - Ситая М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі - ДПІ) постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вирівський кар'єр» (далі - Товариство) до ДПІ

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2004 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ДПІ № від 10.07.2013 року в частині зменшення від'ємного значення, у розмірі 174 600,00 грн.

На обґрунтування позову зазначило, що ДПІ помилково зробила висновок щодо зменшення задекларованого Підприємством від'ємного значення з ПДВ, у розмірі 174 600,00 грн., яке виникло у січні 2010 року, оскільки зава про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування не подана у строк, передбачений у ст. 102 Податкового кодексу України, оскільки зазначена норма не розповсюджується на порядок відшкодування ПДВ з бюджету, який врегульований до 1.01.2011 року Законом України «Про податок на додану вартість», а з 1.01.2011 року розділом V Податкового кодексу України та не передбачає будь-яких обмежень за строком.

19 серпня 2010 року постановою Рівненського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду у від 24 вересня 2011 року, позов задоволено.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ № від 10.07.2013 року в частині зменшення від'ємного значення, у розмірі 174 600,00 грн., визнане протиправним та скасоване.

Мотивуючи рішення, суди попередніх інстанцій зазначили, що Товариство взято на облік в органах Державної податкової служби 31.07.2009 року, а від'ємне значення з ПДВ, у розмірі 174 500,00 грн., задеклароване у січні 2010 року, тобто менш ніж 12 місяців. Платник не мав права на бюджетне відшкодування і не декларував його. Згідно чинного законодавства України заява на повернення суми бюджетного відшкодування подається тільки у випадку виникнення права на бюджетне відшкодування або переплати, а не при наявності лише залишку від'ємного значення.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Рівненського окружного адміністративного суду та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, з 14.06.2013 року до 19.06.2013 року ДПІ була здійснена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування Товариством бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2013 року, за наслідками якої 25.06.2013 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариство у порушення вимог п. 200.1, 200.3, 200.4, 200.6, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України завищило залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за березень 2013 року на 174600 грн.

10 липня 2013року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо зменшення Товариству від'ємного значення з ПДВ за березень 2013року, у розмірі 244 143,00 грн., яке оскаржується Товариством в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 174 600 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до п.,п. 200.1., 200.2, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У випадку виникнення від'ємного значення з ПДВ право на бюджетне відшкодування та подання заяви не виникає, оскільки зазначена сума підлягає включенню до податкового кредиту наступного періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України бюджетному відшкодуванню підлягає лише та частина від'ємного значення яка дорівнює сумі, фактично сплаченій платником податку іншим особам в зазначеному періоді.

Таким чином, для виникнення права на бюджетне відшкодування Товариством має бути фактично сплачена сума ПДВ.

Згідно з п. 200.5 цієї ж статті Податкового кодексу України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів), а також особи, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Відповідно до п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Вищевказана норма Податкового кодексу України передбачає наявність обов'язкових умов у платників ПДВ, коли вони мають право звернутися з відповідною заявою, та починає спливати строк давності, тобто повинно виникнути право на отримання бюджетного відшкодування або здійснення переплати, та податковим законодавством повинен бути передбачений випадок, коли така заява подається.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що Товариство взяте на облік в органах Державної податкової служби 31.07.2009 року, а від'ємне значення з ПДВ, у розмірі 174 500 грн., задеклароване у січні 2010 року, тобто менш ніж 12 місяців, платник не мав права на бюджетне відшкодування і не декларував його.

Згідно з п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу прямо визначений порядок використання наявного від'ємного значення і вказує, що його залишок включається до складу податкового кредиту наступного періоду, не містить обмежень у часі на використання від'ємного значення, а навпаки визначає спосіб його подальшого відображення платником у податковій звітності.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Платник податку має право подати заяву тільки у випадку виникнення права на бюджетне відшкодування або переплати, а не при наявності лише залишку від'ємного значення.

Таким чином, 1095- денний строк не почав спливати, оскільки не настали підстави з якими закон пов'язує право платника податку подати відповідну заяву. Зазначений строк повинен застосовуватися за умови, коли платник відображає в декларації суму бюджетного відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Бившева Л.І.

Зайцев М.П.