Справа № 556/5/15-а
Суддя: Поровський В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 556/5/15-а
Номер рядка звіту 90
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2015 р.

Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді-Поровського В. А. при секретарі- Кньовець Н.П. позивача - ОСОБА_1 представника - позивача ОСОБА_2 представника відповідача - Лемещук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі про зменшення пенсійного віку та призначення пенсії як особі, котра проживала в зоні гарантованого добровільного відселення,

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом заявленим до управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі про зниження йому пенсійного віку, оскільки він проживав в зоні гарантованого відселення і надав в судовому засіданні довідку №278 видану Красносільською сільською радою 26.02.2015р. де зазначено, що ОСОБА_1 проживав в с. Липне Володимирецького району Рівненської області з 26.12.1960р. по 27.08.1990р., територія села відноситься до III зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС.

Позивач зазначив в позові, що він звернувся з заявою до управління ПФУ в Володимирецькому районі про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку на 6 років у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» однак отримав відмову. З даною відмовою позивач не згідний і стверджує, що він станом на 01 січня 1993 року прожив в зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986р. по 27.08.1990р.

Посилаючись на вимоги ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» де передбачено, що особа котра постійно проживала чи постійно працювала в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993р. не менше трьох років то вона має право на зменшення пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, але не більше 6 років.

В судовому є засідання представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд прийняти постанову про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язати управління ПФУ в Володимирецькому районі призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку на 6 років. Представник позивача надавши в судовому засіданні довідку №278 видану Красносільською сільською радою в якій зазначено, що ОСОБА_1 проживав в с. Липне Володимирецького району з 26.12.196ор. по 27.08.1990р. і вищезгадана територія відноситься до III зони гарантованого добровільного відселення. Також представник позивача просить врахувати стаж роботи її довірителя терміном 16 років 3 місяці 6 днів роботи за списком №2 і також зменшити вік виходу на пенсію.

Представник відповідача заявлений позов не визнав через відсутність трьохрічного терміну проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення. Вона посилається на надану позивачем довідку № 19-183/23 видану Рівненською обласною спілкою споживчих товариств 29.05.2014р. в котрій зазначено, що ОСОБА_1 працював електрозварювальником ручного зварювання з 26.03.1984р. по 11.041989р. На роботі був зайнятий повний робочий день, інших робіт не виконував , робочий тиждень складав 40 годин, а місце роботи позивача м. Рівне.

Свідок ОСОБА_5 розповів суду, що він з позивачем разом працював в спеціальному ремонтно-будівельному управлінні Рівненської Облспоживспілки. Оскільки вони з Володимирецького району, то їх направлялиу у відрядження до Володимирецького, Сарненського чи Зарічненського районів і вони кожного дня повертались додому, іноді залишались жити по місцю направлення у відрядження.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач з 21.03.1984р. по 11.04.1989р. працював в спеціальному РБУ Рівненської Облспоживспілки, що розташоване в м. Рівне, а м. Рівне згідно Постанови KM України №106 до зони гарантованого добровільного відселення не відноситься. Крім того, згідно ч.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку на 3 роки особам, які постійно проживали або постійно працюють чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993р. не менше 3 років. Позивач постійно не проживав в с. Липне Володимирецького району і це стверджується наданою довідкою № 19-183/23 від 29.05.2014р. виданою Рівненською Облспоживспілкою де вказано, що він зайнятий на роботі повний робочий день, робочий тиждень складав 40 годин. З місця роботи позивача в м. Рівне до місця його реєстрації в с. Липне близько 180 км. і кожного дня вертатись з роботи додому за 180 км неможливо. Позивач та його представник такі значення як «місце реєстрації» і «місце проживання» ототожнюють, а це різні поняття.

Позивач не надав суду доказів про його відрядження з м. Рівне на виконання ремонтних робіт до зони гарантованого добровільного відселення. Відрядження працівника оформлюється наказом керівника і такі накази зберігаються по місці роботи. Суд не може посилатись на пояснення свідка без надання позивачем письмових доказів тих обставин, на які він посилається в позові.

Позивач не врахував, що питання щодо призначення пенсії віднесено законом до повноважень Пенсійного фонду, а не до суду, тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить за своїм внутрішнім переконанням до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 12,71, 86, 106, 158-163 КАС України, ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

постановив:

В позові ОСОБА_1 заявленого до управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі про визнання дій протиправними та зниження пенсійного віку і призначення позивачу пенсію відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Володимирецький районний суд, а особами котрі не були присутні під час проголошення постанови протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Поровський В.А.