Справа № 163/3042/14а,2а/183/78/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 р. Справа № 876/11765/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 05.12.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

19.11.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він працював на посаді тренера-викладача в Любомльській ДЮСШ з 15.08.1988 року по 01.09.1994 року, вчителем трудового навчання та фізкультури ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Полапи з 01.09.1994 року по 13.04.2006 рік (педагогічний стаж становить понад 25 років).

03 листопада 2014, ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Листом від 11 листопада 2014 року №3920/02-24 йому повідомлено про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки період його роботи на посаді тренера-викладача Любомльської ДЮСШ не зараховується до спеціального стажу роботи (25 років), у зв'язку з не зазначенням вказаної посади у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909. Позивач вважає дії відповідача протиправними, такими, що не відповідають чинному законодавству.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 05.12.2014 р. позов задоволено.

Визнано відмову Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років - протиправною.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі зарахувати період роботи на посаді тренера-викладача в Любомльській ДЮСШ з 15.08.1988 року по 01.09.1994 року до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Любомльському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 03 листопада 2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач - управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зокрема зазначає, що період роботи ОСОБА_1 на посаді тренера-викладача Любомльської ДЮСШ не зараховується до спеціального стажу роботи (25 років), у зв'язку з не зазначенням вказаної посади у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, колегією суддів із записів у трудовій книжці позивача встановлено, що ОСОБА_1 працював в Любомльській ДЮСШ у період з 15.08.1988 року по 01.09.1994 року на посаді тренера-викладача; з 01.09.1994 року переведений та призначений на посаду вчителя трудового навчання Полапівської ЗОШ І-ІІІ ступенів; з 01.09.1999 року переведений з посади вчителя трудового навчання на посаду вчителя фізкультури і ДП ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Полапи; 13.04.2006 року позивач звільнений з посади вчителя фізичного виховання і ЗВ; з 14.04.2006 року по 30.10.2014 року ОСОБА_1 працював сільським головою Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області (а.с.6-7).

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХII від 5 листопада 1991 року (із змінами та доповненнями), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Абзацом 3 ч.4 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» № 1841-III від 22 червня 2000 року встановлено, що педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Згідно із ст. 1 вищезазначеного Закону «позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що отримують вихованці, учні і слухачі в позашкільних навчальних закладах у час, вільний від навчання в загальноосвітніх та інших навчальних закладах».

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Постановою КМУ від 06 травня 2001 року № 433 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» затверджено такі типи позашкільних навчальних закладів, як дитячо-юнацькі спортивні школи: комплексні дитячо-юнацькі спортивні школи, дитячо-юнацькі спортивні школи з видів спорту, дитячо-юнацькі спортивні школи для інвалідів, спеціалізовані дитячо-юнацькі школи олімпійського резерву, спеціалізовані дитячо-юнацькі спортивні школи для інвалідів паралімпійського та дефлімпійського резерву.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою КМУ від 14 червня 2000 р. № 963, викладачі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників.

Із вищенаведених нормативно - правових актів слідує, що тренер-викладач дитячо-юнацької спортивної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

В контексті встановлених обставин справи, суд першої інстанції вірно виходив з того, що Постановою КМУ від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, в якому посада тренера-викладача дитячо-юнацької спортивної школи не була передбачена, однак листом від 16.02.1994 року №01-3/96-02-1 Міністерство соціального захисту населення України повідомило, що назви посад працівників установ освіти у даному переліку не відповідають їх назвам, передбачених діючими нормативними документами по штатах та оплаті праці, що викликає труднощі при визначенні права на пенсію за вислугу років працівникам установ освіти. Так, діючим законодавством у дитячо-юнацьких спортивних школах передбачаються посади тренерів-викладачів, а не тренерів, викладачів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладені правові акти та записи у трудовій книжці ОСОБА_1, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що період роботи позивача з 15.08.1988 року по 01.09.1994 року на посаді тренера-викладача дитячо-юнацької спортивної школи підлягає зарахуванню до спеціального стажу за вислугу років. А оскільки відповідачем визнається факт зарахування періоду роботи з 01.09.1994 року по 30.10.2014 року, то ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 05.12.2014 р. по справі № 163/3042/14-а (2-а/163/78/14) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик