Справа № 225/3701/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Челюбєєв Є.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року справа №225/3701/14-а

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р. Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

при секретарі судового

засідання Куленко О.Д.

за участю

представників позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області

на постанову Дзержинського міського суду Донецької області

від 18 листопада 2014 року

по адміністративній справі № 225/3701/14-а

за позовом ОСОБА_6

до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області,

Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі

м. Донецька

треті особи відокремлений підрозділ «шахта «Лідієвка» Державного

підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія»,

державне підприємство «Шахта «Лідієвка»,

про визнання дій неправомірними та зобов'язання

вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 (надалі позивач) звернувся у липні 2012 року з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька (надалі відповідач 1), в якому з урахуванням уточнень просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька щодо до перерахунку пенсії позивача в сторону зменшення з 01.01.2012 року, визнати рішення Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Донецька № 1779 від 06.06.2012 року, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька здійснити з 01 квітня 2012 року перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 209 від 28.05.2012 року та розрахунково-платіжної відомості № 210 від 28.05.2012 року, виданих державним підприємством «шахта «Лідієвка» про донарахування та виплату йому заробітної плати за роботу в зоні відчуження при ЛНА на ЧАЕС та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, стягнути моральну шкоду в сумі 20000 грн., стягнути невиплачену пенсію за період часу з 01.04.2012 року по день ухвалення рішення (т. 1, арк. справи 97-99).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 08 листопада 2014 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог державне підприємство «Шахта «Лідієвка» та Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області (т.1, арк. справи 245).

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 18 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені частково, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Донецька щодо перерахунку ОСОБА_6 пенсії з 01.04.2012 року, визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Донецька № 1779 від 06.06.2012 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області здійснити ОСОБА_6 з 01 квітня 2012 року перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 26 від 21.02.2014 року та розрахунково-платіжної відомості № 27 від 21.02.2014 року, виданих державним підприємством «Шахта «Лідієвка» про донарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_6 за роботу в зоні відчуження при ЛНА на ЧАЕС та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено (т. 2, арк. справи 8-14).

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та у задоволенні позовних вимог відмовити (т. 2, арк. справи 24, 25).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області з 03.10.2014 року та пенсія йому виплачується на підстави даних електронної пенсійної справи. Оскільки позивач до управління з заяво про перерахунок пенсії та відповідними документами не звертався, управління не має правових підстав здійснити йому перерахунок пенсії на підставі рішення суду першої інстанції. Також вважає, що Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Донецька правомірно зменшило позивачу розмір пенсії з 01.04.2012 року, оскільки суми заробітної плати, зазначені в довідці від 01.02.2006 року, не підтверджуються первинними документами про нарахування та виплату заробітної плати.

Представники позивач в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 з 17.02.1992 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька. Отримує пенсію по інвалідності, як інвалід ІІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка призначена відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01.01.2012 року по 31.03.2012 року позивачу пенсія виплачувалася на підставі довідки про заробітну плату за роботу у зоні відчуження за період з 02.02.1987р. по 28.04.1987р. № 1/131 від 01.02.2006р., виданої ВП «Шахта «Лідієвка» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія». Розмір пенсії складав 8220,00 грн.

З 01.04.2012р. відповідач зменшив розмір пенсії позивачу до 3739,87 грн. на підставі того, що перевіркою Контрольно-ревізійного управління встановлено факт надання відповідачу довідки для обчислення пенсії № 1/131 від 01.02.2006р., яка не має підстав видачі, оскільки усі первинні документи (накази, посвідчення на відрядження, особові рахунки) на підприємстві відсутні.

Не погоджуючись із вказаним перерахунком, позивач 28.05.2012 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі нової довідки № 209 від 28.05.2012 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 02.02.1987р. по 28.04.1987р. № 209 від 28.05.2012р., виданої ВП «Шахта «Лідієвка» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька від 06.06.2012р. № 1779 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки актом зустрічної перевірки від 12.06.2012р. встановлено, що в особовому рахунку позивача не відображено нарахування суми за участь в роботі при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 02.02.1987р. по 28.04.1987 р.

Також встановлено, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 27.11.2013 року у справі № 2/260/176/2013 позивачу Державним підприємством «шахта «Лідієвка» нарахована та невиплачена заробітна плата в сумі 0,06 грн. та видана нова довідка № 26 від 21.02.2014 року та розрахунково-платіжна відомість № 27 від 21.02.2014 року про донарахування та виплату заробітної плати позивачу за роботу в зоні відчуження при ЛНА на ЧАЕС у період часу з 04.02.1987 року по 28.04.1987 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, позивач з 03.10.2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області. Пенсія виплачується на підставі даних електронної пенсійної справи. Згідно розпорядження № 165798 від 14.11.2014 року розмір пенсії позивача складає 4527,45 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька неправомірно зменшило розмір пенсії позивача з 01.04.2012 року та вийшовши за межі позовних вимог зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області здійснити ОСОБА_6 з 01 квітня 2012 року перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 26 від 21.02.2014 року та розрахунково-платіжної відомості № 27 від 21.02.2014 року.

В задоволені решти позовних вимог постанова суду першої інстанції не оскаржується.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з наступних підстав.

По-перше, як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції зобов'язано третю особу - Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області здійснити перерахунок пенсії позивача, в той час коли за нормами Кодексу адміністративного судочинства України стороною по справі, до якої пред'являються позовні вимоги є відповідач.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Вказана процесуальна помилка судом апеляційної інстанції усунута та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області залучено до участі у справі в якості другого відповідача.

Щодо суті заявлених позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 3 Прикінцевих Положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» визначено: «Установити, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік».

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв постанову № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до п. 2 якої зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач по справі приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 04.02.1987 року по 28.04.1987 року, що підтверджується наданими довідками та не оспорюється сторонами.

Згідно ч. 3 п. 4 Порядку, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до ч. 7 Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних,які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно ч. 7 Порядку призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 209 від 28.05.2012 року, виданої Державним підприємством «шахта «Лідієвка»

Зі місту цієї довідки вбачається, що розрахунок заробітної плати проводився на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року № 207-7 та постанови КМУ від 22.09.2004 року № 1240 (т. 1, арк. справи 57).

Факт виплати позивачу сум згідно спірної довідки про заробітну плату підтверджено розрахунково-платіжною відомістю (т. 1, арк. справи 58).

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 71 КАС України не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідці про заробіток позивача, виданої Державним підприємством «шахта «Лідієвка» 28.05.2012 року, містять неправдиві або недостовірні дані або про її скасування.

Крім того, колегія суддів зауважує, що Державним підприємством «шахта «Лідієвка» позивачу була видана нова довідка № 26 від 21.02.2014 року та розрахунково-платіжна відомість № 27 від 21.02.2014 року про донарахування та виплату заробітної плати позивачу за роботу в зоні відчуження при ЛНА на ЧАЕС у період часу з 04.02.1987 року по 28.04.1987 року (т. 1, арк. справи 236).

Актом зустрічної звірки від 21.03.2014 року № 51/03-19, проведеної Управлінням Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Донецька, встановлено, що вищевказана довідка видана вірно.

Тобто, відповідачем 1 підтверджено правомірність виплати заробітної плати позивачу у період його роботи в зоні відчуження.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Донецька № 1779 від 06.06.2012 року.

В той же час, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області здійснити ОСОБА_6 перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 26 від 21.02.2014 року та розрахунково-платіжної відомості № 27 від 21.02.2014 року, оскільки зазначені вимоги позивачем не заявлялися та крім того, вищевказані документи не були підставою для зменшення відповідачем пенсії позивача.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька щодо до перерахунку пенсії позивача в сторону зменшення з 01.01.2012 року, оскільки визнання таких дій неправомірними сомо по собі не тягне для позивача будь-яких правових наслідків.

З огляду на положення п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що як позивачем, так й судом першої інстанції невірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки саме розпорядження має для позивача правове значення з питання перерахунку пенсії з 01.04.2012, яке останнім не оскаржується, а тому суд позбавлений можливості в повній мірі захисти права позивача в цій справі, оскільки необхідною умовою реалізації для захисту цього права є саме скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, вимоги позивача щодо неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька щодо до перерахунку пенсії позивача в сторону зменшення з 01.04.2012 року не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання з якої дати позивачу необхідно здійснити перерахунок пенсії, колегія суддів виходить з положень ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії повадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача 1 28.05.2012 року з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки № 209 від 28.05.2012 року, тому перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.06.2012 року.

Оскільки позивач з 03.10.2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області, тому перерахунок пенсії позивача повинен буди здійснений саме цим органом.

Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом зобов'язання Управлінні Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області здійснити позивачу з 01 червня 2012 року перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 209 від 28.05.2012 року та розрахунково-платіжної відомості № 210 від 28.05.2012 року, виданих державним підприємством «шахта «Лідієвка».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи припустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 18 листопада 2014 року по справі № 225/3701/14-а - задовольнити частково.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 18 листопада 2014 року по справі № 225/3701/14-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька, Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області, треті особи відокремлений підрозділ «шахта «Лідієвка» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», державне підприємство «Шахта «Лідієвка», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Донецька № 1779 від 06.06.2012 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області здійснити ОСОБА_6 з 01 червня 2012 року перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 209 від 28.05.2012 року та розрахунково-платіжної відомості № 210 від 28.05.2012 року, виданих державним підприємством «шахта «Лідієвка» про донарахування та виплату йому заробітної плати за роботу в зоні відчуження при ЛНА на ЧАЕС та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 квітня 2015 року. Повний текст постанови складений та підписаний у нарадчій кімнаті 01 квітня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

М.М. Яковенко