Справа № К/9991/90741/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015р. м. Київ К/9991/90741/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Східної митниці на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2011р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.11.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Східної митниці та Державної митної служби України про скасування наказів та поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу від 10.08.2011р. №1736-к, поновлення на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення №3 Східної митниці та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2011р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.11.2011р., позовні вимоги задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

За змістом статті 30 Закону України «Про державну службу» підстави припинення державної служби можуть бути загальними, тобто визначеними Кодексом законів про працю України, та спеціальними, передбаченими у цій нормі.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу в митних органах України на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення №3 Східної митниці.

З 11.06.2010р. по 09.08.2011р. позивач хворів, що підтверджується листками непрацездатності.

08.08.2011р. Східною митницею направлено на адресу голови Державної митної служби України подання про звільнення позивача з посади у зв'язку з нез'явленням на роботу понад чотири місяці безперервно внаслідок тимчасової непрацездатності, відповідно до пункту 5 статті 40 КЗпП України.

10.08.2011р. позивач приступив до роботи.

Наказом Державної митної служби України від 10.08.2011р. №1736-к на підставі пункту 5 частині 1 статті 40 КЗпП України позивача звільнено з посади у зв'язку з нез'явленням на роботу протягом більше ніж чотири місяці підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

Згідно наказу Східної митниці від 10.08.2011р. №462-к з позивачем здійснений розрахунок відповідно до статті 116 КЗпП України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що звільнення позивача на підставі пункту 5 частини 1 статті 40 КЗпП України можливе лише під час перебування працівника на лікарняному, а тому вихід позивача 10.08.2011р. на роботу виключає можливість його звільнення на підставі зазначеної правової норми.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки звільнення на підставі пункту 5 частини 1 статті 40 КЗпП України можливе в разі відсутності працівника на роботі більше чотирьох місяців підряд в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, за правилами частини 3 статті 40 КЗпП України таке звільнення допускається в період тимчасової непрацездатності, а тому звільнення після її закінчення та фактичного виходу позивача на роботу суперечить закону.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Східної митниці залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2011р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.11.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський