Справа № 2н-499/12/2070
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р.Справа № 2н-499/12/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

при секретарі судового засідання - Кудіній Я. Г.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шульги В. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 2н-499/12/2070

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

про визнання наказу незаконним,

ВСТАНОВИЛА:

29.09.2012 року Державна фіскальна служба України звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із заявою за нововиявленими обставинами, в якій просила зупинити виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 року по справі №2а- 13083/10/2070 в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 105316,83 грн., до закінчення їх перегляду за нововиявленими обставинами; скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 року по справі №2а- 13083/10/2070 в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 105316,83 грн. та прийняти нове судове рішення, яким розмір середнього заробітку, необхідного до стягнення з Держмитслужби України на користь ОСОБА_1, зменшити на суму 40382,13 грн. допомоги по безробіттю та одержаної допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 09.12.2014 року відмовив у задоволенні заяви.

Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити заяву. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що факти, зазначені в заяві Державної фіскальної служби України, були істотними обставинами для перегляду адміністративної справи № 2а-13083/10/2070 за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву.

Позивач у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, вважав ухвалу суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до державної митної служби України, в якому просив: визнати незаконним і скасувати наказ Державної митної служби України від 27.07.2010 року №1450-к "Про звільнення ОСОБА_1"; поновити ОСОБА_1 на роботі в Державній митній службі України на посаді начальника митниці, віднесеної до номенклатури Голови Держмитслужби України; стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Державної митної служби України від 27.07.2010 р. №1450-к "Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Куп'янської митниці". Поновлено ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника Куп'янської митниці. Стягнено з Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 105316 (сто п'ять тисяч триста шістнадцять) гривень 83 копійок. В іншій частині задоволення адміністративного позову - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 року залишено без змін.

Вищий адміністративний суд ухвалою від 23.09.2014 року залишив без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 09.08.2011 року.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості вимог, зазначених у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Колегія суддів зазначає, що стаття 245 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Як встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами заявник зазначив, що з відповіді Куп'янського міськрайцентру зайнятості з'ясовано, що ОСОБА_1 17.12.2010 року зареєстрований в державній службі зайнятості, як шукаючий роботу. Всього за період перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного, йому нарахована та перерахована на особистий рахунок допомога по безробіттю в сумі 28558,71 грн. Тобто, при прийнятті судового рішення від 12.03.2011 року, на думку заявника, суд мав з'ясувати факт виплати ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, однак обставини цього в судових засіданнях не з'ясовувалися. Крім того, у постанові Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2011 року зазначено, що ОСОБА_1, згідно з наданими ним листками непрацездатності, у період з 27.07.2010 року по 30.09.2010 року відсутній на роботі, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Враховуючи даний факт, відповідно до розрахункових листків на оплату листків непрацездатності, позивач отримав допомогу на загальну суму 11823,42 грн. Таким чином, середній заробіток у сумі 105316,83 грн. за час вимушеного прогулу судом обчислено невірно, оскільки при підрахунку середнього заробітку ним не враховано суму, яку позивач отримав у якості допомоги по безробіттю та допомоги у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю, яка складає 40382,13 грн. - сума допомоги по безробіттю 28558,71 грн., сума допомоги, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю 11823,42 грн. Зазначені факти є істотними обставинами для перегляду рішення суду від 12.03.2011 року за нововиявленими обставинами.

Також судом першої інстанції зазначено, що під час перегляду постанови у касаційному порядку, заявнику було відомо, що ОСОБА_1 з 24.12.2010р. по 19.12.2011 р. зареєстрований в державній службі зайнятості, як шукаючий роботу, та отримав допомогу по безробіттю у розмірі 28558,71 грн. та отримав допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю у сумі 11823,42 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається заявник, як на істотні та такі, що не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, не є нововиявленими обставинами. Враховуючи, що судами при розгляді справи встановлено правильність розрахунку середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, посилання заявника на дані обставини як істотні та такі, що не були йому відомі на час розгляду справи, є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви Державної фіскальної служби України про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014р. по справі № 2н-499/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2015 р.