Справа № 826/1197/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 березня 2015 року 16:00 № 826/1197/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АРС-БУД-КОМПАНІ»
до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві
третя особа-1 Приватне підприємство «ПРОМ-ТЕХ-СНАБ»
третя особа-2Товариство з обмеженою відповідальністю «Флешмет»
третя особа-3Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Сорбіт»
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № ,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АРС-БУД-КОМПАНІ» з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № , відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на 425 091,00 грн. за основним платежем та на 106 272,75 грн. за штрафними санкціями.

Позивач по суті зазначає, що за результатами перевірки дотримання позивачем податкового законодавства при взаємовідносинах з його контрагентами, ДПІ дійшла висновку про начебто нездійснення господарських операцій внаслідок відсутності у контрагентів відповідних ресурсів, у зв'язку з чим не врахувала наявні податкові накладні на підтвердження сформованих сум податкового кредиту з ПДВ.

У той же час, як по суті зазначає позивач, операції з контрагентами виконані, що підтверджується первинними документами, податковими накладними, на підставі яких правомірно сформовано спірні суми податкового кредиту.

Вважаючи висновки ДПІ безпідставними, позивач вважає протиправним спірне рішення, згідно з яким донараховані податкові зобов'язання.

ДПІ у свою чергу вважає висновки акту перевірки законними та обґрунтованими, підстав для скасування спірного рішення не вбачає, оскільки, на думку ДПІ, внаслідок відсутності необхідних ресурсів контрагенти позивача не могли та не виконували спірні операції, а відтак відсутні передбачені ПК України підстави для формування спірних сум податкових вигод.

Представник третьої особи-2 прибув у судове засідання та підтримав позов, зазначивши по суті про фактичне виконання операцій та їх документальне підтвердження. Представник зазначив, що податковий кредит сформований на підстав податкових накладних, а відтак правомірно.

Інші треті особи в судове засідання не з'явилися, доказів поважності причин неприбуття у судове засідання не надали, як і завчасного повідомлення про наявність таких причин.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України в судовому засіданні ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АРС-БУД-Компані» (код з ЄДР 39089112) з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за взаємовідносинами з ПП «ПРОМ-ТЕХ-СНАБ» (код ЄДР 38007002), ТОВ «Флешмет» (код ЄДР 39008300), ТОВ «Компанія «Сорбіт» (код ЄДР 37723754) за період 01.07.2014 р. по 31.07.2014 р.

За результатами перевірки складено акт від 26.12.2014 р. № 628/26-57-22-03-10/39089112 (далі - Акт перевірки).

Позивач зареєстрований платником ПДВ згідно свідоцтва від 01.04.2014 р. Позивач має Ліцензію ДПБІ України від 25.04.2014 р. на здійснення будівництва житлових та нежитлових будівель, на здійснення інших робіт. Кількість працюючих у період, який перевірявся - 45 осіб. Позивач орендує офісні та складські приміщення за адресою м. Київ, вул. Пшенична, 9.

За період липня 2014 р. позивачем задекларовано податковий кредит з ПДВ у сумі 1 712 023 грн. перевіркою встановлено його завищення на 425 091 грн.

В контексті наведеного зазначається, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Сорбіт» (виконавець) укладено договір підряду № 02-07/14Б від 02.07.2014 р. на виконання будівельно-монтажних робіт з влаштування монолітного каркасу кінотеатру за адресою м. Київ, вул. Берковецька, 6 ТРЦ «Лавіна». Виконання робіт здійснюється з матеріалів підрядника (п.1.2.). Підрядник має право залучати субпідрядні організації. Замовник забезпечує підрядника проектною документацією, яка передається за актом. Замовник забезпечує доступ працівників підрядника на об'єкт.

Між зазначеними особами також укладено договір підряду від 01.07.2014 р. № 01-07/14Г на виконання будівельно-монтажних робіт для будівлі за адресою м. Київ, вул. Гетьмана, 1. Договір має аналогічні умови, що і вищезгаданий.

За вказаними договорами складено акти від 28.07.2014 р. на суму 500 000 грн. з ПДВ 83 333,33 грн. та на суму 600 000 грн. з ПДВ 100 000 грн. Зокрема, у першому акті зазначено про збирання і розбирання дерево металевої модульної опалубки для улаштування колон периметром до 3 м, встановлення арматури, укладання бетонної суміші в конструкції бетононасосами.

Позивачу видано податкові накладні від 28.07.2014 р. № 119 та № 118 на вищевказані суми.

Згідно вищевказаних актів та відомостей ресурсів, витрати становлять: витрати праці на об'єм робіт всього 16106,57 люд.-год., з них робітників будівельників 16088,07 люд.-год., робітників машиністів - 18,50 люд.-год.

Крім того, між позивачем (замовник) та ТОВ «ФЛЕШМЕТ» (підрядник) укладено договір підряду № 07-07/14Б від 07.07.2014 р. на виконання будівельно-монтажних робіт з влаштування монолітного каркасу кінотеатру за адресою м. Київ, вул. Берковецька. 6 ТРЦ «Лавіна». Договір має аналогічні умови, що і вищезгадані.

За договором складено акт від 31.07.2014 р. на суму 700 000 грн. з ПДВ 117 666,67 грн. Згідно вищевказаним актом та відомостей ресурсів, витрати становлять: витрати праці на об'єм робіт всього 9684,18 люд.-год., з них робітників будівельників 9123,11 люд.-год., робітників машиністів - 561,07 люд.-год.

31.07.2014 р. за вищевказаним договором позивачу видано податкову накладну № 3101 на вищезгадану суму.

Між позивачем (замовник) та ТОВ «ПРОМ-ТЕХ-СНАБ» (підрядник) укладено договір підряду № 02-06/14ЯВ від 01.06.2014 р. про виконання будівельно-монтажних робіт за адресою м. Київ, вул. Ярославів Вал, 7. Договір має аналогічні умови, що і вищезгадані.

За договором складено акт від 10.07.2014 р. на суму 750 546,00 грн. з ПДВ125 091,00 грн. Згідно вищевказаного акту та відомостей ресурсів, витрати становлять: витрати праці на об'єм робіт всього 16928,8 люд.-год., з них робітників будівельників 16911,53 люд.-год., робітників машиністів - 17,27 люд.-год.

10.07.2014 р. за вищевказаним договором позивачу видано податкову накладну № 61 на суму згідно акту виконаних робіт.

За вказаними договорами проведені розрахунки.

У взаємозв'язку з наведеним в Акті перевірки зазначається, що згідно отриманої податкової інформації та ретельного аналізу ІС «Податковий блок» встановлено маніпуляція звітними даними, що дало можливість ТОВ Компанія «Сорбіт» сформувати технічний кредит, що у свою чергу не тягне за собою виникнення розбіжностей з ПДВ та надало можливість, в подальшому сформувати сумнівний податковий кредит по ланцюгу постачання від цього товариства до вигодонабувачів, які у свою чергу використовують даний схематичний податковий кредит з метою заниження ПДВ.

В контексті наведеного в Акті перевірки зазначається, що в ході аналізу податкової звітності вказаного товариства та у зв'язку з неподанням балансу встановлено відсутність будь-якої інформації про складські приміщення, наявність транспорту, устаткування, що необхідне для здійснення діяльності. Форма 1-ДФ товариством не подавалася. Згідно інформації з ПДФО у товариства відсутні працівники.

ДПІ зроблено висновок, про відсутність у товариства трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспорту, матеріалів для здійснення діяльності. Крім того, за інформаційними базами не встановлено наявності у товариства дозвільних документів. Зазначено, що за зареєстрованим місцезнаходженням товариство відсутнє.

Щодо ТОВ «ФЛЕШМЕТ» в Акті перевірки зазначено (т.1,а.с. 47), що як і у попередньому випадку підприємство ф. 1-ДФ не подавало, інформація про працівників відсутня. Інформація про основні фонди відсутня.

Щодо ПП «ПРОМ-ТЕХ-СНАБ» в Акту перевірки зазначено (т.1,а.с. 48), що як і у попередньому випадку підприємство ф. 1-ДФ не подавало, інформація про працівників відсутня. Інформація про основні фонди відсутня.

Між тим, виходячи з положень ст. 50 КЗпП України, роз'яснення Мінсоцполітики від 04.09.2013 р № 9884/14-13/13 про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 р., а також враховуючи кількість зазначених вище людино-годин, задекларованих в актах виконаних робіт, ДПІ дійшла до висновку, що для виконання обумовлених робіт ТОВ «Сорбіт» необхідно 88 робітників (розрахунок - т.1., а.с. 48), ТОВ «ФЛЕШМЕТ» необхідно 52 робітники, ПП «Пром-тех-снаб» необхідно 92 працівники.

При цьому, зазначається про відсутність документальних підтверджень фактів інструктажу працівників контрагентів по охороні праці.

З урахуванням наведеного, ДПІ приходить до висновку про відсутність у контрагентів необхідних трудових ресурсів та до висновку про невиконання обумовлених робіт контрагентами. Враховуючи те, що на думку ДПІ, відсутній об'єкт, база оподаткування за операціями, які фактично не проводились, ДПІ дійшла до висновку про порушення позивачем вимог п. 44.1., 185.1., 188.1., 198.2., 198.3., 198.6., 201.1., 201.10. ПК України, в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на 425 091 грн. за липень 2014 р.

На підставі зазначених висновків акту перевірки прийнято оскаржуване рішення.

Вирішуючи з урахуванням наведеного спір по суті, суд зазначає наступне.

Так, проаналізувавши у взаємозв'язку з вищенаведеним положення ПК України (в редакції на час оформлення операцій та формування податкових вигод), а саме:

- п/п. 14.1.36. ПК України (щодо визначення терміну «господарська діяльність»), п/п. 14.1.185. (щодо визначення «постачання послуг»), п/п. 14.1.203 (щодо визначення «продаж результатів робіт (послуг),

- (щодо ПДВ) п/п. 14.1.178 (щодо визначення «податок на додану вартість»), п. 185.1. (щодо визначення «об'єкт оподаткування»), п/п. 14.1.181 (щодо визначення «податковий кредит»), п. 188.1. (щодо бази оподаткування), п. 198.1. ПК України (щодо обставин, наявність яких зумовлює виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.2. (щодо дати виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.3. (щодо порядку визначення податкового кредиту), п. 201.1. (щодо обов'язку видати податкову накладну та обставин, які зумовлюють її видачу), п. 201.4. (щодо дати видачі податкової накладної), п. 201.6. (щодо статусу податкової накладної (п/н) та її відображення у РПН), п. 201.7. (щодо видачі п/н на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс); п. 201.8. (щодо осіб, яким надано право нарахування податку та видачі п/н), п. 201.10 ПК України (щодо видачі п/н платником податку та статусу п/н як підстави нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту); п. 198.6. (щодо наслідків не підтвердження сум податку),

- а також п/п. 16.1.2., 16.1.3., п. 44.1. ПК України (щодо ведення обліку та підтвердження задекларованих відомостей), а також положення ч. 2. ст. 3., ч. 1 ст. 9, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд приходить до наступних висновків.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути складені за фактично вчиненою операцією, повинні мати всі обов'язкові реквізити, містити відомості про господарську операцію, про зміст та обсяг операцій, та бути підписані уповноваженими особами, що надає первинному документу юридичну значимість для цілей відображення фактично вчинених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкового кредиту та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об'єктом оподаткування; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності; (4) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (5) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою, (6) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності - п/п. 14.1.231. ПК України).

При цьому, суть останнього, слід розуміти так, що діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є розумна ділова мета. Податкова економія при цьому діловою метою не визнається. В іншому випадку податкові наслідки переосмислюються у відповідності з економічною суттю операцій.

Недоведеність наявності зазначених чинників, з якими наведені вище норми законодавства пов'язують можливість формування платником податків податкових вигод, зокрема, недоведеність фактичного здійснення певних операцій (нездійснення операцій), позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/робіт/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників певних операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкових вигод.

В даному випадку, дослідивши та оцінивши відповідно до положень ст. 86 КАС України («Оцінка доказів») наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з положень ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо предмету доказування) та з урахуванням положень ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, суд приходить до висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій, про відсутність у зв'язку з цим у первинних документів юридичної значимості для формування спірних сум податкових вигод, а отже і про відсутність правових підстав для формування спірних сум податкових вигод.

Так, слід зазначити, що роботи на вищезгаданих об'єктах виконувались за угодами між замовниками будівництва та позивачем, виконання яких, як зазначає позивач, в порядку субпідряду доручалось третім особам - контрагентам позивача.

На об'єкті ТРК «Лавина» обумовлювалось виконання позивачем робіт за договором з ТОВ «МЕГАЛАЙН ГЛОБАЛ ЮКРЕЙН» від 23.06.2014 р. № 48/06/14. Пунктом 4.4.1. даного договору передбачено, що підрядник з письмової згоди замовника має право укладати договори субпідряду із спеціалізованими підприємствами. Пунктом 4.6.6. передбачено, що підрядник (позивач) не має права передавати без згоди замовника проектну документацію.

На об'єкті за адресою м. Київ, вул. Гетьмана, 1 роботи виконувались за угодою між позивачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 14.05.2014 р. Пунктом 4.2. договору передбачено, що до передачі замовнику акту приймання-передачі підрядник передає замовнику договори, у т.ч. із субпідрядними організаціями, копії ліцензійних документів організацій - виконавців робіт.

На об'єкті за адресою м. Київ, вул. Ярославів Вал, 7 роботи виконувались теж за угодою з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 16.06.2014 р. № 09-1675/5. Пунктом 4.2. договору передбачено, що до передачі замовнику акту приймання-передачі підрядник передає замовнику договори, у т.ч. із субпідрядними організаціями, копії ліцензійних документів організацій - виконавців робіт.

Однак, під час розгляду справи за договором з ТОВ «МЕГАЛАЙН ГЛОБАЛ ЮКРЕЙН» не надано письмових погоджень від замовників робіт на залучення третіх осіб (субпідрядників, контрагентів позивача) до виконання робіт, як і не надано письмової згоди на передачу третім особам проектної документації. Наведеним, крім іншого, спростовуються відомості наведені в актах між позивачем та ТОВ «Сорбіт» від 01.07.2014 р. та від 02.07.2014 р. про передачу третій особі проектної документації та фронту робіт, а також відомості, зазначені в актах від 02.06.2014 р., підписаних позивачем з ТОВ «Пром-тех-снаб» про передачу третій особі проектної документації та фронту робіт. При цьому, в актах про прийняття в роботу об'єктів відсутні будь-які відомості, що ідентифікують осіб, які підписали ці акти.

За договором з банком у реєстрі документів, які передавалися замовнику (т. 1, а.с. 152), відсутні угоди між позивачем та субпідрядниками, відсутні ліцензійні документи субпідрядників, хоча їх надання обумовлювалось договором з банком на підтвердження участі субпідрядників у виконанні робіт.

З боку замовників відсутні підтвердження щодо участі вказаних вище субпідрядників, залучених позивачем, у виконанні робіт.

Первинні документи за угодами між позивачем та замовниками робіт не містять жодної згадки про участь у виконанні робіт третіх осіб.

У наданих до матеріалів справи ТТН щодо доставки матеріалів, необхідних для виконання робіт, відсутні жодні згадки про контрагентів, хоча за умовами угод між третіми особами (субпідрядниками) та позивачем, виконання робіт обумовлювалось з матеріалів субпідрядників, що у свою чергу, обумовлювало їх обов'язок доставки матеріалів.

Відтак, виходячи з аналізу зазначених обставин суд приходить до висновку про недоведеність участі субпідрядників у виконанні робіт, обумовлених договорами субпідряду, а встановлені вище судом обставини спростовують їх участь у виконанні робіт.

При цьому, слід додати, що з декларації з податку на прибуток ТОВ «Компанія «Сорбіт» за 2014 рік вбачається декларування доходів у розмірі 217 091 755 грн. З декларації з ПДВ за липень 2014 р. вбачається обсяг операцій 37 762 135 грн. (ПДВ - 7 552 427 грн.). З декларації з податку на прибуток ТОВ «Флешмет» за 2014 рік вбачається декларування 7 318 075 грн. доходу. З декларації з ПДВ зазначеного товариства за липень 2014 року вбачається декларування операцій в обсязі 1 945 201 (ПДВ 389 040,00 грн.). З декларації ПП «Пром-тех-снаб» за 2014 рік з податку на прибуток вбачається декларування доходу у розмірі 764 418 767 грн., а з декларації з ПДВ за липень 2014 р. - декларування операцій у розмірі 114 957 177 грн. (ПДВ - 22 991 435 грн.).

Декларування таких обсягів операцій, а також кількість людино-годин, визначених за угодами між позивачем та третіми особами, відповідно потребує наявності трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення господарської діяльності взагалі та, зокрема, виконання спірних операцій.

У той же час, виходячи з обсягу людино-годин, які зазначені в актах між позивачем та третіми особами, беручи до уваги розрахунки відповідача щодо необхідної кількості працівників, необхідних для виконання робіт, які не спростовані позивачем та третіми особами під час розгляду справи, а також беручи до уваги загальний обсяг задекларованих операцій, суд зазначає, що під час розгляду справи не надано доказів наявності у контрагентів трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності взагалі та, зокрема, для виконання спірних операцій. Не надано також доказів наявності у контрагентів або придбання ними матеріалів, обладнання та інструментів, необхідних для виконання робіт.

У деклараціях з податку на прибуток третіх осіб відсутнє декларування інших витрат звичайної господарської діяльності та інших операційних витрат, до яких відноситься і витрати на оперативну оренду, відсутнє нарахування амортизації, витрат на ремонт та поліпшення основних засобів, що у свою чергу вказує на відсутність об'єктів та операцій, відносно яких обраховуються зазначені витрати.

Між тим, наведені вище відомості щодо наявності ресурсів, витребовувались у третіх осіб відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, вказані відомості щодо достатності ресурсів у контрагентів не надані і з боку позивача, хоча обізнаність позивача відносно наведеного при укладанні угод обумовлюється звичайною діловою практикою, а також характером і специфікою угод (обумовлених операцій).

Під час розгляду справи також не надано доказів передоручення контрагентами позивача виконання вказаних операцій іншим особам - іншим субпідрядникам.

Наявність у ТОВ «Сорбіт», ТОВ «ФЛЕШМЕТ», ТОВ «ПРОМ-ТЕХ-СНАБ» ліцензій ДАБІ України відповідно від 17.03.2014 р., від 01.04.2014 р. та від 13.12.2013 р. на виконання господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, сама по собі не свідчить про наявність відповідних ресурсів у контрагентів у період, обумовлений для виконання робіт.

Відтак, враховуючи специфіку та особливості зазначених операцій, під час розгляду справи не надано тих відомостей і документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх фактичне (реальне) виконання, а відтак не доведено фактичного виконання спірних операцій контрагентом позивача.

При цьому, суд враховує, що наявність оплати за спірними операціями сама по собі також не є підтвердженням фактичного здійснення операцій та в даному випадку - самостійною підставою для формування спірних сум податкових вигод, оскільки рух цих коштів, виходячи з вищенаведеного у сукупності, не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю підприємств - учасників спірних операцій.

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що за спірними операціями лише оформлювались окремі документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Складені за такими операціями документи та податкова накладна, є юридично дефектними та не створюються правових наслідків для цілей формування спірних сум податкових вигод.

Таким чином, під час розгляду справи не доведено наявності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість правомірного формування податкових вигод за спірними операціями, що, відповідно, свідчить про відсутність у позивача підстав для їх формування за результатами оформлення вищезгаданих операцій.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Наведені позивачем доводи та надані ним матеріали не спростовують наведеного та не доводять зворотного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, за результатами розгляду справи суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке, як приходить до висновку суд, є законним та обґрунтованим, вірним по суті, а отже підстав для задоволення позову не має.

При цьому, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити та беручи до уваги, що позивачем при зверненні з позовом сплачено 1827,00 грн. (розмір мінімальної ставки судового збору), суд зазначає, що відповідно до положень абз. 2 п/п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 87 КАС України з позивача підлягає стягненню решта суми судового збору. Так, позивачем заявлено вимогу про скасування рішення, відповідно до якого збільшено грошові позивача перед бюджетом загалом на 531 36,75 грн. Відтак, виходячи з положень зазначеного закону, загальний розмір судового збору, що підлягає сплаті, складає 4 872,00 грн. (максимальна ставка судового збору). Враховуючи сплачену позивачем суму та у зв'язку з відмовою у задоволенні позову підлягає стягненню з позивача решта суми судового збору у розмірі 3 045,00 грн., який на підставі ст. 9 вказаного Закону підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому, виходячи з вимог ч. 3 ст. 258 КАС України, щодо стягнення судового збору підлягає видачі виконавчий лист, який надсилається судом до державної податкової інспекції.

Керуючись вимогами 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС-БУД-КОМПАНІ» (код 39089112; адреса: 03680, м. Київ, вул. Пшенична, 9) судовий збір у розмірі 3 045,00 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 4007, код бюджетної класифікації 22030001; код ЄДР суду 34414689). Після набрання постановою суду законної сили - видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін