Справа № 826/14943/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 березня 2015 року №826/14943/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.08.2014 № та від 18.12.2014 №, вимоги від 20.08.2014 №Ф-, рішення від 20.08.2014 №,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві про (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.08.2014 №, вимоги від 20.08.2014 №Ф-, рішення від 20.08.2014 №, повідомлення-рішення від 18.12.2014 №.

Позовні вимоги мотивовано хибними висновками акту перевірки від 01.07.2014 №5225/26-51-17-01/НОМЕР_1, що призвело до винесення неправомірного податкового повідомлення-рішення від 20.08.2014 №, вимоги від 20.08.2014 №Ф-, рішення від 20.08.2014 №.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на обґрунтованість висновків акту перевірки від 01.07.2014 №5225/26-51-17-01/НОМЕР_1 та, відповідно, оскаржуваних рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2014 зупинялось провадження в адміністративній справі №826/14943/14.

Справу розглянуто в письмовому провадженні відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві проведено фактичну перевірку дотримання ОСОБА_1 законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) у період з 01.1.2010 до моменту проведення перевірки.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України, а саме: встановлено ненарахування, неутримання та неперерахування податку з доходів найманих працівників на суму 14 084,58 грн.;

частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: неутримання та неперерахування єдиного соціального внеску у розмірі 38 701,93 грн.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві складено акт від 01.07.2014 №5225/26-51-17-01/НОМЕР_1 та прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 20.08.2014 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 18 115,73 грн., в тому числі: 14 084,58 грн. - основний платіж, 4 031,15 грн. - штрафні санкції;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 20.08.2014 №Ф- у розмірі 38 701,93 грн.;

- рішення від 20.08.2014 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 19 350,97 грн..

Крім того, за наслідками процедури адміністративного оскарження, головним управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві рішенням від 28.10.2014 №2451/1/26-15-10-09-25 скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.08.2014 № в частині основного платежу.

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 №, яким позивачеві визначено суму штрафних санкцій у розмірі 6 534,28 грн.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1 та пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі. У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

В силу приписів підпункту 60.1.3 пункту 60.1 та пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 20.08.2014 № вважається відкликаним, отже позовна вимога про визнання його протиправним та скасування не підлягає задоволенню.

Аналізуючи доводи сторін відносно інших позовних вимог, досліджуючи надані сторонами докази, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Як вбачається з акту перевірки державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 01.07.2014 №5225/26-51-17-01/НОМЕР_1 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на наступне.

Згідно отриманої податкової інформації в Дарницькому районному центрі зайнятості, позивачем було зареєстровано 5 трудових договорів з фізичними особами, а саме:

1) ОСОБА_2, трудовий договір від 25.11.2008, оплата праці працівника за місяць згідно договору, становить в мінімальному розмірі згідно чинного законодавства, зареєстрований в фонді зайнятості 25.11.2008 (трудовий договір станом на 01.07.2014 року діючий);

2) ОСОБА_3, трудовий договір від 18.12.2013, оплата праці працівника за місяць згідно договору, становить в мінімальному розмірі згідно чинного законодавства, зареєстрований в фонді зайнятості 18.12.2013 (трудовий договір станом на 01.07.2014 року діючий);

3) ОСОБА_4, трудовий договір від 18.11.2011, оплата праці працівника за місяць згідно договору, становить в мінімальному розмірі згідно чинного законодавства, зареєстрований в фонді зайнятості 18.11.2011 (трудовий договір знято з реєстрації 14.03.2012);

4) ОСОБА_5, трудовий договір від 20.02.2012, оплата праці працівника за місяць згідно договору, становить в мінімальному розмірі згідно чинного законодавства, зареєстрований в фонді зайнятості 20.02.2012 (трудовий договір знято з реєстрації 11.03.2012);

5) ОСОБА_6, трудовий договір від 20.02.2012, оплата праці працівника за місяць згідно договору, становить в мінімальному розмірі згідно чинного законодавства, зареєстрований в фонді зайнятості 20.02.2012 (трудовий договір знято з реєстрації 30.10.2012).

В акті перевірки від 01.07.2014 №5225/26-51-17-01/НОМЕР_1 контролюючим органом вказано, що ОСОБА_4, надав податкову інформацію, згідно якої трудові взаємовідносини з ОСОБА_1 з серпня 2011 року по 18 листопада 2011 року відбувалися без укладення трудового договору. Розмір заробітної плати в період з серпня 2011 по 18.11.2011 становив 3 800,00 грн., з 18.11.2011 по 14.03.2012 - 4 000,00 грн.

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві вказано, що контролюючим органом встановлено заниження ОСОБА_1 сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору на суму 95 891,81 грн., що призвело до не нарахування та несплату сум єдиного внеску на суму 38 701,93 грн.

Аналізуючи надані сторонами докази суд приходить до наступного висновку.

Згідно тверджень ОСОБА_1 контролюючим органом не було враховано, що у період, за який проводилась перевірка (з 01.04.2011 по 31.03.2014), всі вищевказані працівники на підставі відповідних рішень були переведені на неповний робочий день на 0,2 ставки, тому вихідні дані, які містяться в акті фактичної перевірки не відповідають дійсності, адже працівникам нараховувалась і виплачувалась заробітна плата не у мінімальному розмірі, встановленому законодавством, а пропорційно відпрацьованого часу - у розмірі 20% мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, з трудових договорів вбачається, що обумовлена заробітна плата у розмірі не менше мінімальної заробітної плати, а робочий день графіком з 10:00 по 18:00 (лише в договорі з ОСОБА_6 з 19:00 по 21:00).

З наданих позивачем наказів про встановлення неповного робочого часу та розмір заробітної плати 0,2 посадового окладу, вбачається, що вони прийняті на підставі заяви, проте ОСОБА_1 не надано суду жодної із заяв.

Окрім того, з наказу не вбачається як саме буде вираховуватись заробітна плата, а також відсутні докази виплати заробітної плати у розмірі визначеної наказами.

Не надано позивачем і суду доказів щодо ознайомлення працівників із наказами про встановлення неповного робочого часу та зменшення розміру заробітної плати.

Отже під час судового розгляду справи позивачем не спростовано висновки акту перевірки від 01.07.2014 №5225/26-51-17-01/НОМЕР_1, на підставі якого винесено оскаржувані рішення та вимогу.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 що визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2014 №, вимоги від 20.08.2014 №Ф-, рішення від 20.08.2014 № не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 182,70 грн., з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі у розмірі 1 644,30 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн.).

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (02140, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в місті Києві №4007, МФО 820019, код отримувача 38004897) судовий збір у розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.