Справа № 808/184/15
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року /16:09/Справа № 808/184/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Бабаченко В.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Завгороднього В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою ОСОБА_1

до Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області Ольховського В.І.

про визнання неправомірним та скасування наказу та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він, лейтенант міліції, працював старшим уповноваженим сектору карного розшуку Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

19.07.2014 року у період перебування у родичів в іншому населеному пункті ввечері через біль у шлунку прийняв лікарський настій на спиртовій основі. Пізно ввечері, після отримання наказу начальника РВ приступити до добового чергування з 20.07.2014 року зранку, позивач виїхав до місця свого проживання і на 68 км автошляху Запоріжжя-Донецьк зупинився на блок-посту, де за ініціативою представників громадського формування «Самооборона» було проведено відносно нього тестування на стан сп»яніння, за результатами якого було встановлено ознаки перебування його в нетверезому стані. Було складено протокол відносно нього про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.. 130 ч. 1 КУпАП.

Постановою Новомиколаївського райсуду Запорізької області від 08.09.2014 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400 гр.

Наказом начальника ГУМВС України в Запорізькій області № 3353 від 01.10.2014 року його було звільнено з посади старшого уповноваженого сектору карного розшуку Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області та скасовано щомісячну премію у повному обсязі строком на 1 місяць.

26.12.2014 року наказом начальника ГУМВС України в Запорізькій області № 4422 він був звільнений з органів внутрішніх справ за грубе порушення транспортної дисципліни, що виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп»ягніння.

Позивач вважає звільнення його з роботи та винесений відповідачем наказ про це незаконним та таким, що грубо порушує його трудові права, оскільки його було звільнено з органів внутрішніх справ після сплину місячного терміну, передбаченого ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, без урахування того, що адміністративне правопорушення було ним скоєно не під час несення ним служби, а під час відпочинку. Крім того, всупереч вимогам п. 14 ч. 9 Дисциплінарного статуту, до нього було застосовано два дисциплінарних стягнення: наказом відповідача від 01.10.2014 року у вигляді звільнення з посади старшого уповноваженого сектору карного розшуку Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області та скасування щомісячної премії у повному обсязі строком на 1 місяць; та наказом відповідача від 26.12.2014 року у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за грубе порушення транспортної дисципліни.

Крім того, позивач вважає незаконним його звільнення під час перебування його на лікарняному з 25.12.2014 року по теперішній час. З урахуванням викладеного, просить суд визнати неправомірним наказ Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області Ольховського В.І. № 4422 від 26.12.2014 року про його звільнення з органів внутрішніх справ та скасувати наказ, а також зобов»язати відповідача поновити його на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого уповноваженого сектору карного розшуку Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

У судовому засіданні позивач на своєму позові наполягає, просить суд його задовольнити.

Представник відповідача з позовом не згодний, вважає звільнення позивача з органів внутрішніх справ законним та просить суд відмовити позивачу в його позові повністю.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов позивача таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом з пояснень сторін та матеріалів справи, постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08.09.2014 року позивач ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 ч. 1 КУпАП, а саме: за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння 19.07.2014 року о 23 год. 17 хв. на 68 км автодороги Запоріжжя-Донецьк, та до нього застосовано покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 гр.

Наказом начальника ГУ МВС України в Запорізькій області за № 3353 від 01.10.2014 року п. 1 «за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог ПДР України, вимог ст.. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України від 16.03.2007 р. № 81, від 26.03.2010 р. № 90 позивача, старшого уповноваженого сектору карного розшуку Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області звільнено з посади та скасовано щомісячну премію у повному обсязі строком на 1 місяць». Підставою для винесення зазначеного наказу слугував висновок службового розслідування факту порушення позивачем транспортної дисципліни від 19.09.2014 року, згідно з яким цей факт було встановлено перевіряючими з пояснень самого ОСОБА_1 і свідків, та згідно з яким було рекомендовано звільнити з посади ОСОБА_1 Внаслідок цього висновку службового розслідування 01.10.2014 року було видано наказ ГУМВС України в Запорізькій області № 355 о/с, яким позивача звільнено із займаної посади - старшого уповноваженого сектору карного розшуку, та призначено на посаду оперуповноваженого Новомиколаївського райвідділу ГУМВС.

Наказом відповідача № 4422 від 26.12.2014 року за грубе порушення транспортної дисципліни, вимог ст.. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України від 16.03.2007 р. № 81, від 26.03.2010 р. № 90, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, уповноваженого сектору карного розшуку Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ.

При цьому пунктом 1 цього Наказу скасовано п. 1 дисциплінарного Наказу ГУМВС України в Запорізькій області від 01.10.2014 року № 3353 «Про покарання працівника Новомиколаївського РВ».

Підставою для винесення зазначеного наказу відповідача від 26.12.2014 року слугував отриманий відповідачем протокол № 27 розширеної наради керівництва МВС України від 25.12.2014 року, яким було ухвалено начальникам Головних управлінь МВС України в областях…2/ до 31.12.2014 року вжити заходів щодо звільнення з ОВС працівників органів і підрозділів внутрішніх справ, які були затримані за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп»яніння. На виконання цього завдання наказом відповідача від 25.12.2014 року № 4395 було призначено службове розслідування за фактом порушення позивачем транспортної дисципліни 19.07.2014 року. Згідно з наданим висновком службового розслідування по цьому факту від 25.12.2014 року, такий факт відносно позивача підтвердився та було рекомендовано звільнити ОСОБА_1, уповноваженого сектору карного розшуку Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області з органів внутрішніх справ. Із зазначеними матеріалами службового розслідування та наказом про звільнення з органів внутрішніх справ від 26.12.2014 року позивач був ознайомлений особисто 30.12.2014 року, про що свідчить його підпис під цим документами.

Суд вважає оскаржуваний позивачем наказ відповідача про звільнення позивача з органів внутрішніх справ правомірним та таким, що винесений відповідачем в межах своєї компетенції, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22.02.2006 року, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Відповідно до ст. 2 цього Статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 7 Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно з п. 5 ст. 10 Закону України «Про міліцію», працівники органів внутрішніх справ зобов»язані припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах по них.

Як встановлено судом, позивачем ці вимоги Закону виконані не були, а, навпаки, саме позивачем, як робітником міліції, було скоєно адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, що на думку суду, є прямим порушенням ним службової дисципліни, визначення якої міститься у ст. 1 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України. Тому суд вважає правомірним та обґрунтованим застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення його з органів внутрішніх справ.

Твердження позивача про незаконність застосування до нього двох видів дисциплінарного стягнення, передбачених ст.. 12 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, - звільнення його від займаної посади старшого оперуповноваженого СКР і скасування щомісячної премії строком на 1 місяць наказом від 01.10.2014 року та звільнення з органів внутрішніх справ наказом від 26.12.2014 року, за одне і те ж порушення, суд вважає таким, що не відповідає дійсності, оскільки судом встановлено, що наказом відповідача № 4422 від 26.12.2014 року скасовано п. 1 Наказу відповідача № 3353 від 01.10.2014 р. про застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади старшого оперуповноваженого СКР та скасування щомісячної премії строком на 1 місяць.

Суд також не погоджується з доводами позивача щодо пропуску відповідачем місячного строку для накладання на нього дисциплінарного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, оскільки судом встановлено, що службове розслідування відносно факту порушення позивачем транспортної дисципліни на підставі протоколу № 27 розширеної наради керівництва МВС України від 25.12.2014 року, яким було ухвалено начальникам Головних управлінь МВС України в областях…2/ до 31.12.2014 року вжити заходів щодо звільнення з ОВС працівників органів і підрозділів внутрішніх справ, які були затримані за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп»яніння, було проведено відповідачем 25.12.2014 року, а звільнений він був з органів внутрішніх справ наказом відповідача від 26.12.2014 року.

Щодо твердження позивача про незаконність його звільнення з роботи під час перебування на лікарняному, тобто з 25.12.2014 року, суд зазначає, що згідно зі ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу. Як встановлено судом, наказу по особовому складу про звільнення позивача з органів внутрішніх справ на час розгляду справи відповідачем прийнято не було, тобто це означає, що фактично звільнення позивача з органів внутрішніх справ остаточно відповідачем на час розгляду справи не здійснено.

У зв»язку з вищевикладеним, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а отже, у позові позивачу необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94,158-163, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області Ольховського В.І. про визнання неправомірним та скасування наказу та поновлення на роботі, - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко