Справа № 344/17336/14-а,2-а/344/841/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 р. Справа № 876/306/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання проведення перерахунку пенсії,-

встановив:

14.11.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську) про визнання дій неправомірними та зобов"язання проведення перерахунку пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.10.2003 року їй призначена пенсія як державному службовцю. Однак при розрахунку пенсії не включено до зарплати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, грошових винагород та премій. Позивач вважає, що матеріальна допомога повинна враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки на матеріальну допомогу, грошові винагороди та премії нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та необхідність врахування матеріальної допомоги при обчисленні пенсії державним службовцям узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України. Тому просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з дати призначення з врахуванням матеріальної допомоги, грошових винагород та премій, з якого обчислювалась пенсія.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2014 р. позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську про визнання неправомірними дії та зобов'язання проведення перерахунку пенсії, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії визначену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, винагороди до заробітку, виплатити заборгованість різниці між виплаченою та перерахованою пенсією з 14 травня 2014 року- задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1, місце проживання : АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 в зарахуванні до сум заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, грошової винагороди в 2003 році та грошової премії з нагоди 55-річчя.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську, місцезнаходження: вул. Незалежності, 44, Івано-Франківськ, 5, здійснити ОСОБА_1, місце проживання : АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, з 14 травня 2014 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця з врахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, грошової винагороди в 2003 році та грошової премії з нагоди 55-річчя, та враховувати вказані суми при чергових перерахунках пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську, місцезнаходження : вул. Незалежності, 44, Івано-Франківськ, 5, повернути ОСОБА_1, місце проживання : АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, різницю між отриманою нею з 14 травня 2014 року та перерахованою сумами пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зокрема зазначив, що згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

Однак, відповідачем при розрахунку пенсії не включено до складу її заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, грошових винагород та премій, внаслідок чого пенсія виплачується в меншому розмірі, ніж повинна бути.

Суд виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб входила до системи оплати праці державного службовця, також входила до системи оплати праці грошова винагорода та премія.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач - управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається із посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Разом із цим, у п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 "Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" визначено перелік інших надбавок, які виплачуються державним службовцям, це зокрема: надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, надбавка за почесне звання "заслужений".

Таким чином, на думку апелянта, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не входять до складу, а ні основної заробітної плати, а ні доплат та надбавок, а ні виробничих премій, а тому для включення матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до визначення середньомісячної заробітної плати для обчислення розміру пенсії немає жодних правових підстав.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та з 17.10.2003 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

З довідки № 8-09/563 від 08.10.2014 року Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області вбачається, що позивач отримала: у червні 2002 року - 562,02 грн., у грудні 2002 року - 549,98 грн., у серпні 2003 року - 558,25 грн., відповідно по роках матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, а також позивач отримала грошову винагороду в 2003 році в сумі 2898,60 гривень та грошову премію з нагоди 55-річчя в розмірі 191 гривні. На суми проведено нарахування та утримання страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Так, колегією суддів встановлено, що відповідачем при розрахунку пенсії не включено до складу її заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, грошових винагород та премій, тому ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії з врахуванням зазначених вище матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошових винагород і премій.

Проте, листом № 302/Б-8 від 13.10.2014 року відповідач відмовив позивачу в проведенні зазначеного перерахунку мотивуючи тим, що чинним законодавством не передбачено врахування зазначених виплат при обчисленні пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII (із змінами та доповненнями), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР (із змінами та доповненнями) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці», визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713 до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включаються суми матеріальної допомоги, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу», передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Беручи до уваги вищевикладені правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошові винагороди та премії входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 ст.66 Закону України № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В силу статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Як наслідок, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, яка з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону України "Про оплату праці").

Тому, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 повинна враховуватися отримана нею при перебуванні на державній службі матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, грошові винагороди та премії, оскільки на вищезазначені виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2014 р. по справі № 344/17336/14-а (2-а/344/841/14) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик