Справа № 214/794/14-а(2а/214/88/14)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 214/794/14-а(2а/214/88/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2014 року у справі № 214/794/14-а(2а/214/88/14) за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2014 року позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просять визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відновити їм і здійснювати виплату пенсій за віком починаючи з 17.12.2010 року. Свої вимоги вмотивували тим, що вони є громадянами України, однак виїхали на постійне місце проживання до країни Ізраїль. У зв'язку із досягненням пенсійного віку їм була призначена пенсія, виплата якої була припинена у зв'язку з їх виїздом за кордон. 17.12.2013 року вони звернулись до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу із заявою про поновлення виплати пенсії, однак отримали відмову через те, що вони проживають на території іншої держави - Ізраїлю, у зв'язку з чим вони вимушені були звернутись до суду.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, інтереси яких представляє ОСОБА_3, задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виплату пенсії за віком, починаючи з 17.12.2013 року. У задоводоленні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вищевказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що суд першої інстанції під час винесення постанови не дослідив усіх обставин справи та порушив норми матеріального та процесуального права. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивачам у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, позивачі є громадянами України, які виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю (а.с.12-13).

До травня 2000 року позивачі перебували на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримували пенсії за віком, виплата яких була припинена у зв'язку з їх виїздом за кордон.

17.12.2013 року позивачі звернулись до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявами про поновлення виплати їм пенсій за віком.

Однак, отримали відмови на тих підставах, що на законодавчому рівні не регламентовано порядок виплати пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не було укладено відповідного договору (а.с.4-7).

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що із визнанням неконституційними положень п.2 ст. 49 та ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зникли перешкоди для реалізації позивачем свого право на пенсійне забезпечення, тому воно підлягає судовому захисту.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 51 вказаного Закону, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р.N25-рп/2009 визнано неконституційними положення п.2 ст. 49 та друге речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивачів права на отримання пенсії за віком за кордоном з 17.12.2013 року - з дня звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 15.05.2014 року у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов