Справа № 497/577/15-а
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/577/15-а
Провадження № 2-а/497/26/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 року, м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ковтун О.І.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення Державної автомобільної інспекції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області, в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Болградського району, старшого лейтенанта міліції Тодорова Дениса Степановича про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2015 року позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 501972 від 21.02.2015 року, складену в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Болградського району - старшим лейтенантом Тодоровим Д.С., відповідно до якої на нього, позивача, накладено штраф у розмірі 340.00 грн., за порушення Правил дорожнього руху України, а саме - на одній осі автомобілю були встановлені шини з різним малюнком, за що передбачена відповідальність ст.121 ч.1 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити та надав пояснення з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача Відділення Державної автомобільної інспекції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.9). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надіслав. Однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.18).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України постанова серії ПС1 № 501972 від 21.02.2015 року винесена особою, яка склала оскаржувану постанову, на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, Законом України «Про міліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України 13.11.2006 року за № 1111 (надалі Інструкція) функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері убезпечення дорожнього руху покладені на підрозділи дорожньо-патрульної служби ДАІ. Так, п. 4.2 вказаної Інструкції надає право співробітникам ДПС застосовувати в установленому порядку передбачені чинним законодавством заходи адміністративного впливу до порушників.

Судовим розглядом справи встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Із витребуваних матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП вбачається, що «10.02.2015 року о 13 годині 15 хвилин на автодорозі Т-16-08 Болград-Червоноармійське, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1, керував автомобілем Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1, на якому була встановлена гума з різним малюнком протектору», чим порушив пункт правил 31.4.5, в зв'язку з чим в.о. начальника ВДАІ з обслуговування Болградського району - старшим лейтенантом міліції Тодоровим Д.С. складено протокол серії АП1 № 564917 про порушення водієм ОСОБА_1. п.31.4.5 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП. В зазначеному протоколі в частині «По суті порушення пояснюю» - водій ОСОБА_1 власноручно зазначив «Був зупинений незаконно, з правопорушенням не ознайомлений …» та від підпису відмовився (а.с.13).

На підставі зазначеного протоколу інспектором 21.02.2015 року винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення ПС1 № 501972, відповідно до якої на позивача ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 340.00 грн.(а.с.5,13).

На зазначеній постанові є підпис посадової особи, яка її склала, та надіслала поштовим листом правопорушнику.

В судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно в зазначений час їхав у м. Болград по особистим справам. Під час руху по трасі Червоноармійське-Болград при ударі в яму у нього спустило заднє праве колесо. Він зупинився на узбіччі поставити запасне колесо, щоб доїхати до найближчої станції технічного обслуговування. Рушивши з місця, він ввімкнув світло фар. Працівники ДАІ, що рухалися на зустріч, зупинили його, мотивуючи причину зупинки не ввімкненим світлом фар. Позивач попросив показати йому відео доказ його порушення, на що інспектор ДАІ відповів «Цей відеозапис буде доданий до протоколу правопорушення». Зав'язалась суперечка, на що працівники ДАІ почали шукати іншу причину, щоб його оштрафувати. Побачивши, що на правому задньому колесі стоїть гума з іншим малюнком, вони не розібравшись, не заслухавши, а ні його пояснень, а ні пояснень інших осіб, які були пасажирами його автомобілю, почали писати протокол. Позивач пояснив, що це запасне колесо, але їх це зовсім не турбувало і вони продовжували складати протокол, навіть не намагалися перевірити його слова, та подивитися, що, колесо, яке вийшло з ладу знаходиться в багажнику автомобілю. Щодо пасажирів, яких він підвозив, працівники ДАІ відповіли, що вони не є свідками. Копію протоколу йому не вручили не вручили, хоча мали б зробити це. Крім того, в постанові вказана невірна дата скоєння правопорушення - 10.05.2015 року, тобто дата, яка ще не наступила. Тому він, позивач вважає, що дана постанова є необґрунтованою, незаконною, та такою що грубо порушує його законні права, і підлягає скасуванню.

Таким чином, до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 564917 від 10.02.2015 року складеного відносно позивача жодного доказу про скоєння ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, як це передбачено п. 2.6 і п. 2.7 вищеназваної Інструкції, не надано.

Відповідачу суд пропонував надати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів, викладених в позовній заяві (а.с.9), однак, відповідач знехтував своїм правом.

Всі ці факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Крім того, з дослідженої постанови серії ПС1 № 501972 від 21.02.2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП, дійсно значиться дата скоєння правопорушення «10 травня 2015 року», тобто дата, яка ще не наступила, що свідчить про незаконність даної постанови (а.с.5).

Рішення суб'єкта владних повноважень, повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.06.88 року (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначає, що суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП проголошує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також, про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові, яка оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст.62 Конституції України.

Між тим, будь-які докази, які б спростовували доводи позивача, в обґрунтування правомірності своїх дій відповідачем в порушення вимог ст. 71 КАС України - не були надані після отримання ухвали суду про відкриття провадження, у зв'язку з чим суд розглянув справу на підставі наявних доказів.

На підставі наведеного суд вважає, що в діях позивача відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ПС1 № 501972 від 21.02.2015 року винесена неправомірно, оскільки вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП України, не доведена належними доказами, прийнята з порушенням порядку, передбаченого Законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України, КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, тому є не обґрунтованою, тобто постановленою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення та відповідно до п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП підлягає - скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст.ст.3, 19, 55, 62 Конституції України, ч. 1 ст. 121, ст. ст. 247, 254, 278, 280, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 7, 18, 71, 86, 128, 159 - 163, 171-2, 185, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 501972 від 21.02.2015 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення на нього штрафу в сумі 340.00 гривен - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В.Кодінцева