Справа № 818/2764/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р.Справа № 818/2764/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 818/2764/14

за позовом Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини

до Державної фінансової інспекції в Сумській області , Сумської об'єднаної державної фінансової інспекції

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Лебединська районна державна лікарня ветеринарної медицини , звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Сумській області, Сумської об'єднаної державної фінансової інспекції в яком просив суд визнати протиправними та скасувати підпункти 2.1, 2.5, 2.7, 2.8 пункту 2 листа-вимоги Сумської об'єднаної державної фінансової інспекції від 29.07.2014 року № 105-14/1002 "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань".

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано пункти 2.1 та 2.8 пункту 2 листа-вимоги Сумської об'єднаної державної фінансової інспекції №105-14/1002 від 29.07.2014 "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань".

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції ст. 1 Закону України "Про оплату праці", п.2.1 Порядку акумулювання, перерозподілу та використання коштів спеціального фонду за надання платних послуг бюджетними установами, що входять до сфери управління ветеринарної медицини України, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 10.11.2010р. № 487, що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав до Харківського апеляційного адміністративного суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає вимоги відповідача безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята відповідно до норм діючого законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 24.03.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України апеляційний суд розглядає справу в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п. 2.12 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на І квартал 2014 року, завідувачем сектору інспектування в м. Лебедин і Лебединському районі Сумської ОДФІ Івченко М.М. проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Лебединської районної державної лікарні ветмедицини за період з 01.01.2011 по 31.03.2014, за результатами якої складено акт від 07.07.2014 року № 105-21/149 (а.с.39-73 т. 1).

В зв'язку з виявленими порушеннями, за результатами ревізії Сумською ОДФІ складено лист-вимогу від 29.07.2014 року № 105-14/1002 "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань" (а.с.18-22 т. 1).

Зокрема, підпунктом 2.1 п. 2 вказаної вимоги встановлено порушення позивачем вимог ст. 1 Закону України "Про оплату праці", що виявилось у проведенні нарахування та виплати заробітної плати за невідпрацьований час (період перебування на лікарняному) в сумі 721,38 грн. та зайво нараховано та сплачено єдиний внесок в сумі 261,86 грн., внаслідок чого ветлікарні завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 983,24 грн. Позивача зобов'язано вжити заходи щодо повернення працівниками, яким зайво нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 721,38 грн. згідно поданих ними заяв, в іншому випадку шкоду в розмірі 721,38 грн. покрити за рахунок осіб, які допустили зайве нарахування і виплату заробітної плати та провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Пенсійного фонду та повернути зайво сплачені кошти в сумі 261,86 грн., в іншому випадку шкоду в сумі 261,86 грн. покрити за рахунок осіб, які допустили зайве нарахування і виплату заробітної плати за невідпрацьований час.

Підпунктом 2.8 п. 2 вимоги позивача зобов'язано повернути кошти в сумі 3369,49 грн. на рахунок Лікарні, в іншому випадку стягнути їх з осіб, винних у зайвому перерахуванні. Вказана вимога пов'язана з тим, що позивачем проведено видатки із спеціального фонду кошторису на цілі, не пов'язані з діяльністю установи, а саме акумулювання до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, чим порушено п. 2.1 Порядку акумулювання, перерозподілу та використання коштів спеціального фонду за надання платних послуг бюджетними установами, що входять до сфери управління Державного комітету ветеринарної медицини України. Позивач не погоджується із такими висновками відповідача, оскільки вони є помилковими в частині визначення період часу, за яких розраховане акумулювання кошів.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та дійшов до висновку, що підпункти 2.1, 2.8 пункту 2 листа-вимоги Сумської об'єднаної державної фінансової інспекції від 29.07.2014 року № 105-14/1002 "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань" є протиправними та такими, що не відповідають ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" застраховані особи мають право отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Застраховані особи зобов'язані надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону (ч. 2 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням").

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

В ході ревізії Сумською ОДФІ встановлено, що перебуваючи на лікарняному провідний бухгалтер ОСОБА_2 (в період з 08.04.2013 по 12.04.2013) та провідний лікар ветмедицини ОСОБА_3 (в період з 23.01.2013 по 31.01.2013) отримали заробітну плату на загальну суму 721,38 грн. На вказану заробітну плату нараховано 261,86 грн. єдиного внеску.

При цьому, судовим розглядом встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги, що в зазначені періоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували на робочих місцях, що підтверджується копіями табелів обліку робочого часу (т.1 а.с.116-118).

Таким чином, вказані особи правомірно отримали заробітну плату, оскільки перебували на робочих місцях, виконували роботу та не подавали до Лікарні ветмедицини листки непрацездатності, що свідчить про протиправність підпункту 2.1 п. 2 вимоги Сумської об'єднаної державної фінансової інспекції від 29.07.2014 року № 105-14/1002

Відносно порушення, викладеного в підпункті 2.8 п. 2 вимоги Сумської об'єднаної державної фінансової інспекції від 29.07.2014 року № 105-14/1002, колегія суддів зазначає наступне.

Механізм акумулювання, перерозподілу та використання коштів спеціального фонду за надання платних послуг бюджетними установами, що входять до сфери управління Державного комітету ветеринарної медицини України визначений Порядком акумулювання, перерозподілу та використання коштів спеціального фонду за надання платних послуг бюджетними установами, що входять до сфери управління Державного комітету ветеринарної медицини України, затверджений наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 10.11.2010 р. № 487 (далі - Порядок №487)

Відповідно до п. 1.3 Порядку № 487 перерозподіл та використання (акумульованих) коштів спеціального фонду проводяться з метою забезпечення належного фінансування бюджетних установ ветеринарної медицини, які не забезпечені або частково забезпечені коштами загального фонду Державного бюджету.

Пунктом 2.1 Порядку №487, встановлено, що бюджетні установи ветеринарної медицини перераховують Комітету кошти з урахуванням забезпеченості коштами, що визначені законом про Державний бюджет України на відповідний рік, які отримані понад кошторисні призначення за підсумками виконання основних функцій цих установ.

На виконання п. 2.2 Порядку №487, кошти перераховуються не пізніше 10 числа першого місяця, що настає за звітним кварталом, на підставі наказу Комітету. Тобто, вказана норма визначає обов'язок перерахування коштів на утримання вищестоящої організації за підсумками кварталу, а не року, як зазначає відповідач, на підставі відповідного наказу.

Виходячи з положень Порядку № 487 акумулюванню підлягали кошти, які становили різницю між сумою отриманих коштів від надання платних послуг та сумою запланованих коштів, при цьому така сума коштів визначалась за наслідками звітного кварталу та за наявності наказу Держкомветмедицини про акумулювання коштів.

Судовим розглядом встановлено, що кошти на акумулювання за 9 місяців 2011 року в сумі 3000,00 грн. були перераховані позивачем згідно платіжних доручень від 27.10.2011 року № 1 (т.2 а.с.33). Крім того, залишок коштів в сумі 8000,00 грн. був перерахований позивачем згідно платіжного доручення від 07.02.2012 року № 16 (т.2 а.с.38). В зв'язку з цим відповідач помилково визначив вказані кошти як акумулювання за 2012 рік.

В 2012 році на підставі наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, позивачем перераховано коштів на акумулювання в обсягах - 75 % від запланованих надходжень за 9 місяців 2012 року - платіжним дорученням від 14.11.2012 року № 5 на суму 35000,00 грн. (т.2 а.с.45).

В 2013 році позивачем перераховано коштів на акумулювання в обсягах - 75 % за рахунок залишку коштів на 01.01.2013 року та 100 % за 2013 рік платіжними дорученнями від 25.04.2013 року № 103 (на суму 3000,00 грн.) та від 13.02.2014 року № 17 (на суму 6422,00 грн.) (т.2 а.с.50,55).

Таким чином, висновки про зайве перерахування коштів на утримання вищестоящої організації в сумі 3369,49 грн., є безпідставними та необґрунтованими, оскільки розрахунок необхідної для перерахування суми коштів відповідач проводив виходячи з підсумків роботи позивача за повний бюджетний рік, а не виходячи з підсумків роботи за квартал, як того вимагають зазначені вище норми.

Крім того, при проведенні розрахунку розміру коштів, що підлягали акумулюванню, посадовими особами Сумської ОДФІ не були взяті до уваги показники залишків коштів на початок звітного року, які фактично не можуть вважатися надходженнями поточного року. Дана обставина підтверджується звітами про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги за 2011-2013 роки (т.2 а.с.36-37, 43-44, 53-54).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підпункти 2.1, 2.8 п. 2 вимоги Сумської ОДФІ від 29.07.2014 року № 105-14/1002 є протиправним, а позовні вимоги в частині його скасування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог є законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.10.2014р. по справі № 818/2764/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.