Справа № 308/6231/14-а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 р. Справа № 876/190/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року у адміністративній справі №308/6231/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з врахуванням раніше виплачених сум, з 04.04.2011 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 04.04.2011 року представник позивача за довіреністю звернувся до УПФ України в Ужгородському районі із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за стажем і за віком.

15.04.2011 року відповідачем, у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», розглянуто вищезазначену заяву від 04.04.2011 року та відмовлено ОСОБА_1 у оформленні пенсії за віком на пільгових умовах.

За результатами оскарження вищезазначеної відмови, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2011 року, яка набула законної сили 13.02.2014 року, зобов'язано УПФ України в Ужгородському районі оформити та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, однак, як вбачається зі змісту постанови суду, моменту призначення позивачу пенсії зазначеним судовим рішенням не визначено.

12.03.2014 року представник позивача повторно звернувся до УПФ України в Ужгородському районі із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком, на підставі чого позивачу з дати прийняття заяви - 18.03.2014 року, було призначено пенсію.

Суд першої інстанції позов задовольнив часткового з тих підстав, що позивачу перерахунок пенсії повинен проводитись з моменту звернення до відповідача з відповідною заявою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 5 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», в редакції від 22.01.2010 року, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадку, коли пенсія призначається з більш раннього строку - за віком, у такому випадку пенсія призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач вважає дії відповідача щодо визначення моменту призначення пенсії неправомірними, посилаючись при цьому на те, що відповідач безпідставно не прийнято рішення про призначення пенсії позивачу з моменту досягнення ним пенсійного віку з 23.10.2010 року.

Як видно із матеріалів справи, відповідачем, на підставі поданої представником позивача заяви, було прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 з 18.03.2014 року пенсії за віком, однак, суд не погоджується із рішенням відповідача, так як із аналізу вищезазначених норм та обставин справи видно, що відповідачем не взято до уваги первісної заяви позивача про призначення пенсії, датованої 04.04.2011 року.

Посилання апелянта на те, що спірна заява від 04.04.2011 року не відповідала формі та змісту встановленому законом, слід вважати, що такі не заслуговують на увагу виходячи із наступного.

Статтею 38 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», в редакції від 22.01.2010 року, та ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» видно, що до обов'язків органів Пенсійного фонду України входить, посеред іншого, перевірка та оформлення документів для виплати пенсії.

Однак, при призначенні позивачу пенсії, у тому числі оцінці допустимості заяви від 04.04.2011 року, органом Пенсійного фонду України не надано належної оцінки поданої позивачем заяві, що, зокрема, виходячи із положень ч. 1 ст. 72 КАС України, вбачається із обставин, встановлених постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2011 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року, якими відмову відповідача у нарахуванні пенсії за заявою від 04.04.2011 року визнано неправомірною.

Разом з тим, оцінюючи доводи, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає, що такі часткового заслуговують на увагу, оскільки позивачем не доведено, що він не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку звертався до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, яка згідно вищезазначених норм є єдиною підставою для призначення пенсії за віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області - залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року у адміністративній справі №308/6231/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс