Справа № 2а-2648/11/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 березня 2015 року № 2а-2648/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Генеральної прокуратури України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Прокуратура Черкаської області
про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Прокуратура Черкаської області з вимогами про скасування наказу Генерального прокурора України № 42-к від 24.01.2011 щодо звільнення позивача з посади першого заступника прокурора Черкаської області та стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2011 року, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2013р. в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2011 року та Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2013р. скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування рішень судів попередніх інстанцій Вищий адміністративний суд України визнав відсутність дослідження всіх доказів наданих позивачем та наявних у матеріалах справи.

06.01.2015 року Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.01.2015 адміністративну справу № 2а-2648/11/2670 прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про незаконність оскаржуваного наказу, посилаючись на відсутність проведення службової перевірки з вивченням конкретних фактів особисто вчиненого проступку з наданням юридичної оцінки для визначення і встановлення ступеня провини ОСОБА_1 Також позивач вказував про порушення відповідачем ст. 12 Дисциплінарного статуту прокуратури у зв'язку із застосуванням дисциплінарного стягнення з попуском строку встановленого зазначеною статтею. За твердженнями позивача в довідці Генеральної прокуратури України за наслідками перевірки прокуратури Черкаської області та в описовій частині рішення колегії Генеральної прокуратури України від 24.09.2010 року не наведено фактів дисциплінарних прорахунків першого заступника прокурора області ОСОБА_1, з рішення розширеного засідання колегії прокуратури Черкаської області від 18.01.2011 року не вбачається фактів порушення позивачем трудової дисципліни, неналежного виконання службових обов'язків чи службової бездіяльності. Посилаючись на наказ прокурора Черкаської області «Про розподіл обов'язків між керівниками прокуратури Черкаської області» від 30.03.2010 № 20-гн позивач зазначає, що оскаржуваним наказом № 42-к від 24.01.2011 року ОСОБА_1 інкримінується невиконання обов'язків, які не входили до його компетенції, а саме відсутність організації прокурорського нагляду за законністю при відчуженні земель, позовної діяльності підпорядкованих прокуратур на фактичне поновлення прав громадян та інтересів держави.

В судовому засіданні позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях та додаткових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. В якості безпідставності позовних вимог відповідач вказував, що при виданні оскаржуваного наказу Генеральний прокурор України діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про прокуратуру», Дисциплінарним статутом України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Прокуратура Черкаської області також заперечувала про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні з урахуванням ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом Генерального прокурора України від 28.03.2005 року № 402к призначено державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_1 першим заступником прокурора Черкаської області (т. 1 а. с. 160).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2010 року координаційною нарадою керівників правоохоронних органів України за участі Президента України у ході обговорення стану протидії злочинності та корупції звернуто увагу на те, що діяльність органів виконавчої влади, правоохоронних та контролюючих органів щодо ефективності захисту прав і свобод громадян та інтересів держави потребує суттєвої активізації.

З метою вжиття додаткових заходів щодо підвищення координації та ефективності у протидії злочинності та профілактики злочинів у державі Генеральній прокуратурі України та іншим органам доручено перевірити стан додержання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та контролюючими органами вимог земельного законодавства при використанні земельних ресурсів, вилученні земель, надані їх у власність і користування, продажу та зміні цільового використання

Розпорядженням Президента України від 23.06.2010р. № 956/2010-рп утворено міжвідомчу робочу групу з аналізу стану додержання законодавства у сфері земельних відносин та зобов'язано забезпечити комплексне вивчення, у тому числі з виїздом на місце, діяльності місцевих органів виконавчої влади при здійсненні ними повноважень щодо розпорядження землями оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землями водного і лісового фонду, раціонального використання та охорони земель, забезпечення прав громадян на землю та запобіганню тіньовій приватизації особливо цінних земель.

07.07.2010р. Генеральною прокуратурою України визначено завдання щодо проведення перевірки додержання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та державного контролю вимог земельного законодавства при використанні земельних ресурсів, вилучені земель, наданні їх у власність і користування, продажу та зміні цільового використання, а також стану представницької діяльності щодо захисту інтересів держави у сфері земельних відносин.

На виконання зазначеного розпорядження та завдання старшим прокурором організаційно-методичного відділу Головного управління представництва в суді, захисту інтересів громадян і держави при виконанні судових рішень ОСОБА_2, прокурором відділу представництва громадян та держави в суді ОСОБА_3, прокурором відділу участі прокурорів у господарському судочинстві ОСОБА_4 із залученням старшого помічника з питань захисту інтересів громадян та держави при виконанні судових рішень прокурора Запорізької області Жуком І. К. у період з 16.08 по 21.08.2010 року вивчено у прокуратурі Черкаської області стан представницької діяльності по захисту інтересів держави у сфері земельних відносин за 2008 - I півріччя 2010 років.

Під час перевірки вивчено стан організації роботи галузевого відділу апарату прокуратури Черкаської області, а також робота на цьому напрямку інших міжрайонних прокуратур.

За наслідками проведеної перевірки складено Довідку про результати вивчення у прокуратурі Черкаської області стану представницької діяльності по захисту інтересів держави у сфері земельних відносин від 16.08-21.08.2010 року.

Зокрема, крім іншого перевіркою встановлено, що за позовами міськрайпрокурорів Черкаської області упродовж 2009 - I півріччя 2010 року стягнуто 80 000 грн. шкоди, завданої земельним ресурсам, в той час як станом на 01.07.2010 року за даними контролюючих органів залишились невідшкодованими 10,3 млн. грн. збитків, завданих державі право рушеннями у земельній сфері. Визнано, що позовна робота органів прокуратури області у сфері земельних відносин упродовж 2008 - I півріччя 2010 року характеризується однотипністю позовів про визнання спадщини на земельні ділянки (паї) відумерлою. Інші сфери земельних правовідносин, що потребували захисту інтересів держави в суді, практично залишились поза увагою. Встановлено, що вжиті органами прокуратури області заходи представницького характеру щодо повернення незаконно відчужених земельних ділянок нерідко носять формальний характер, а також випадки, коли прокурори не вживали заходів до фактичного поновлення майнових прав держави, обмежившись притягненням винних осіб до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Також виявлено факти створення прокурорами видимості роботи по захисту інтересів держави у сфері земельних відносин. Без цивільно-правового реагування залишились численні факти незаконного відчуження земель у власність іншим особам, не вжито заходів звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок. Водночас, у державну власність не повернуто 600 га земель, що перебували у неправомірному володінні інших осіб. Також в ході перевірки виявлено неналежну організацію роботи щодо участі прокурорів у справах, що розглядаються судами за позовами інших осі, зокрема, по відслідковуванню та оскарженню судових рішень з питань земельних відносин, прийнятих з порушенням закону. Встановлено, що тривалий час залишалися невиконаними 73 судові рішення, ухвалені за позовами прокурорів у сфері земельних відносин, у т. ч. 50 попередніх років. Крім того, в довідці зазначено, що Прокуратурою області в основному забезпечується участь прокурора у справах за його позовами з питань земельних відносин, проте мають місце окремі випадки порушень вимог галузевого наказу Генерального прокурора.

Головними причинами низького рівня організації представницької діяльності визнано: відсутність з боку першого заступника прокурора області ОСОБА_1 дієвого контролю за організацію та виконанням вимог галузевого наказу Генерального прокурора № 6гн-2006, відсутність ефективного впливу з боку керівництва прокуратури області та галузевого відділу на міськрайпрокуратури та укомплектування відділу представництва працівниками, які не мають достатнього досвіду роботи з питань представництва інтересів громадян та держави в судах.

За наслідками проведеної перевірки запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності прокурора Чорнобаївського району та прокурора міста Черкаси, вжити заходів до фактичного поновлення майнових прав держави та територіальних громад на земельні ділянки, незаконно відчужених на користь інших осіб, а також запропоновано провести перевірки достовірності даних щодо нарахування збитків земельним ресурсам внаслідок виявлених порушень 2008-2010 років та перевірку діяльності службових осіб Черкаської міської ради з приводу своєчасності скерування на виконання документів з питань земельних правовідносин тощо.

24.09.2010 проведено розширене засідання колегії Генеральної прокуратури України Про стан додержання вимог земельного законодавства та прокурорського нагляду у цій сфері, оформлене рішенням. За наслідками обговорення та розгляду стан додержання вимог земельного законодавства та прокурорського нагляду у цій сфері відповідна робота прокуратури цієї області на зазначеному напрямку була визнана такою, що не відповідає стану законності в регіоні та вимогам галузевого наказу Генерального прокурора України від 29.11.2006р. №6гн "Про організацію представництва прокурором в суді інтересів громадянина або держави та їх захисту при виконанні судових рішень". Пунктом 3 зазначеного рішення колегія Генеральної прокуратури України вирішила за несвоєчасне і неповне реагування на порушення законодавства органами виконавчої влади при наданні земельних ділянок, суттєві недоліки в організації представницької діяльності вважати за доцільне притягнути до дисциплінарної відповідальності першого заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_1.

Наказом Генерального прокурора України від 24.01.2011 року № 42к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків першого заступника прокурора Черкаської області державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_1 звільнено із займаної посади.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 123 Конституції України передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789) за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

За приписами ст. 2 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 № 1796-XII (далі - Дисциплінарний статут) працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя. Будь-які порушення прокурорсько-слідчими працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет прокуратури, завдають шкоди інтересам держави та суспільства.

Статтею 8 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Згідно ст. 9 цього ж Статуту передбачені наступні дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) пониження в класному чині; 3) пониження в посаді; 4) позбавлення нагрудного знаку «Почесний працівник прокуратури України»; 5) звільнення; 6) звільнення з позбавленням класного чину.

Відповідно до вимог ст.11 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

З оскарженого наказу № 42 вбачається, що колегією Генеральної прокуратури України встановлено, що саме внаслідок організаційних прорахунків позивача представницька діяльність органів прокуратури Черкаської області щодо захисту інтересів держави у сфері земельних відносин не відповідає стану законності та вимогам галузевого наказу від 29.11.2006р. №6гн "Про організацію представництва прокурором в суді інтересів громадянина або держави та їх захисту при виконанні судових рішень". Абзацом 4 зазначеного наказу вказано, що перший заступник прокурора області ОСОБА_1 не забезпечив належного контролю за позовною роботою підпорядкованих прокурорів, внаслідок чого останні не вживали достатніх заходів реагування, спрямованих на фактичне поновлення прав громадян та інтересів держави.

Здійснення заходів щодо організаційного, правового, інформаційного забезпечення органів прокуратури області з питань захисту прав громадян та інтересів держави шляхом їх представництва в судах, визначеного чинним законодавством, координація роботи і контроль із зазначених питань, а також реалізація процесуальних повноважень органів прокуратури області в цивільному, адміністративному та господарському судочинстві покладено на відділ представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури Черкаської області.

Правове регулювання діяльності вказаного відділу визначено Положенням про відділ представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури Черкаської області, затвердженого наказом прокурора Черкаської області № 13вкв від 29.04.2006 року (далі - Положення № 13).

Відповідно до п. 3.2 зазначеного Положення робота відділу здійснюється на основі поєднання колегіального обговорення важливих питань та єдиноначальності у прийнятті рішень, персональної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

За приписами п. 3.3 Положення № 13 робота відділу будується за територіально-предметним принципом та на підставі розподілу обов'язків між працівниками.

Організаційна структура включає начальника відділу, одного старшого прокурора та чотирьох прокурорів відділу (п. 3.1 Положення № 13).

Пунктом 4 Положення № 13 визначено вичерпний перелік функцій, які покладено на відділ з урахуванням визначених завдань, а саме, крім іншого участь у розгляді цивільних справ у судах першої, апеляційної інстанцій за позовами, заявами прокуратури області та в інших визначених законом випадках у порядку здійснення функцій представництва інтересів громадян і держави; організація участі прокурорів у розгляді судовою палатою в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області апеляційних подань прокурорів і апеляційних скарг на рішення справах за участю прокурорів, у засіданнях господарського суду Черкаської області, у засіданнях окружного адміністративного суду при розгляді справ за позовами прокурорів та в інших визначених законом випадках у порядку здійснення функцій представництва інтересів громадян і держави та інше.

Повноваження працівників відділу передбачені пунктом 6 Положення, так зокрема начальник відділу здійснює загальне керівництво діяльністю відділу, організовує, спрямовує і контролює роботу підлеглих працівників, несе відповідальність за результати та якісне виконання покрадених на відділ завдань, забезпечує участь прокурорів, старшого прокурора відділу у розгляді судами справ та інше (п. 6.1 Положення).

Старший прокурор та прокурори відділу безпосередньо виконують завдання та доручення начальника відділу та керівництва прокуратури області, беруть участь у розгляді цивільних, адміністративних та господарських справ тощо.

Аналіз викладеного свідчить, що повноваження щодо представницької діяльності органів прокуратури Черкаської області щодо захисту інтересів держави у різних сферах в тому числі і земельних відносин покладено на відділ представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури Черкаської області

Обов'язки серед працівників відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури області визначені службовими розпорядженнями Прокуратури Черкаської області № 24окв від 03.10.2008 року (зі змінами внесеними розпорядженнями № 09гн від 11.02.2009р., № 12гн від 11.03.2009р., № 12 від 11.03.2009р), № 16гн від 14.04.2009 року, № 25 від 20.07.2009 року, № 31/1 гн від 07.09.2009 року, № 26 від 11.08.2010

Розпорядженнями № 24окв від 03.10.2008 року, № 16 гн від 14.04.2009 року Про розподіл обов'язків серед працівників відділу представництва інтересів громадян і держави в судах і прокуратурі області на старшого прокурора відділу - Кучеренка А. І. покладено, крім інших, наступні обов'язки: виконання завдань і доручення начальника відділу та керівництва прокуратури області; участь у розгляді адміністративних, господарських та цивільних справ за наслідками чого складає довідки про участь з висновками про законність рішення; здійснення у відділі методичної роботи з питання представництва прокурорами інтересів громадян і держави в судах, прийняття участі у підготовці звітності відділу в частині результатів роботи у адміністративному судочинстві та організація роботи щодо забезпечення участі прокурорів у розгляді справ господарським судом Черкаської області. Також визначено, що позивач разом із начальником відділу несе відповідальність щодо зазначеного напрямку діяльності прокуратури.

При цьому судом досліджено функціональні обов'язки інших працівників відділу згідно вищезазначених службових розпоряджень. Так, зокрема начальник відділу - Зубенко В. С. забезпечує організацію участі прокурорів відділу у розгляді судами справ, у відповідності з функціями відділу, відповідає за обґрунтованість підготовлених у відділі позовів (заяв) та інше. Прокурор відділу - Пащенко С. М. готує проекти позовів (заяв) бере участь у розгляді цивільних, адміністративних справ у судах першої та апеляційної інстанцій за наслідками чого складає довідки про участь з висновками про законність рішення та інше. Також обов'язок щодо участі у розгляді цивільних, адміністративних справ у судах першої та апеляційної інстанцій зі складанням довідки про участь з висновками про законність рішення було покладено і на інших прокурорів відділу.

Згідно п. 7.1 Положення №13 начальник відділу несе дисциплінарну відповідальність за неналежну організацію роботи з виконання покладених на нього завдань, доручень керівництва прокуратури області, незабезпечення дотримання трудової і виконавської дисципліни.

Пунктом 7. 2 зазначеного Положення передбачено, що старший прокурор і прокурор відділу несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов'язків, несвоєчасне і неякісне виконання доручень, за порушення трудової і виконавської дисципліни.

Як вище вказувалось за наслідками проведеної перевірки щодо стану представницької діяльності по захисту інтересів держави у сфері земельних відносин за 2008 - I півріччя 2010 років запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності прокурора Чорнобаївського району та прокурора міста Черкаси.

Згідно Наказу Прокуратури Черкаської області № 463-к за недоліки і упущення в організації роботи з питань представництва інтересів громадян та держави в судах у сфері земельних відносин та неналежне виконання службових обов'язків прокурору м. Черкаси старшому раднику юстиції Суку Василю Івановичу та прокурору Чорнобаївського району раднику юстиції Кузнецову Сергію Микодлайовичу оголошено догану (т. 3 а. с. 33-35).

При цьому суд вказує, що матеріалами справи не підтверджується факт застосування до працівників відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури Черкаської області, відповідальних за реалізацію повноважень щодо представницької діяльності органів прокуратури Черкаської області щодо захисту інтересів держави наслідків тієї ж перевірки, які застосовано до позивача.

Крім того, згідно службових розпоряджень від № 25 від 20.07.2009 року, № 31/1 гн, № 26 від 11.08.2010 року старшим прокурором відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури Черкаської області був ОСОБА_10 до функціональних обов'язків якого також належала участь у розгляді адміністративних, господарських та цивільних справ в тому числі і у перевіряємий прокурорами Головного управлінням представництва в суді, захисту інтересів громадян і держави при виконанні судових рішень.

Щодо наявності в оскаржуваному наказі інформації про не забезпечення позивачем належного контролю за позовною роботою підпорядкованих прокурорів суд зазначає, що відповідачем не доведено яким саме чином Генеральна прокуратура України визначила, які саме заходи необхідно було вжити ОСОБА_1 з урахуванням розподілу повноважень працівників відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури Черкаської області відповідальних за невиконання завдань відділу згідно Положення № 13.

Судом враховано, що згідно з наказами про розподіл обов'язків керівництва прокуратури області № 28окв від 14.08.2007 року, № 13кв від 17.03.2008 року, № 19окв від 07.09.2008 року, № 11окв від 29.01.2010 року, № 17-гн від 22.02.2010 року, № 20-гн від 30.03.2010 року, № 28-гн від 16.08.2010 року (т. 4 а.с. 64-84) контроль за роботою відділу представництва інтересів громадян та держави в судах покладено на першого заступника прокурора області ОСОБА_1 Проте, здійснення такого контролю за роботою вказаного відділу не може звільняти від відповідальності начальника відділу за неналежну організацію роботи з виконання покладених на нього завдань, старшого прокурора та прокурорів відділу за невиконання чи неналежне виконання своїх обов'язків передбачену п. 7 Положення 13.

Також в оскаржуваному наказі № 42к вказується, що чисельні факти незаконного відчуження земель у власність іншим особам залишились без цивільно-правового реагування, заходів до звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок не вжито. Водночас, у державну власність не повернуто понад 600 га земель, що перебувають у неправомірному володінні інших осіб.

При цьому відповідачем не надано доказів, які підтверджують факт незаконного відчуження земель у власність іншим особам та не зазначено, які саме самовільно зайняті земельні ділянки мались на увазі у вищевказаному абзаці оскаржуваного наказу, а також не доведено причинного зв'язку бездіяльності саме позивача та наявності факту незаконного відчуження земель у власність іншим особам.

Судом враховано, що заперечуючи проти позовних вимог відповідачем надано копії позовних заяв за позовом Прокурора міста Черкаси до фізичних осіб про визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки; рішень Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2010 року у справі за позовом Прокурора м. Черкаси в інтересах Черкаської міської ради до ОСОБА_11, третя особа: Міськрайонне управління Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.20210 за позовом Прокурора м. Черкаси в інтересах Черкаської міської ради до ОСОБА_12 третя особа: Міськрайонне управління Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та інші. Проте, вказані судові рішення не підтверджують встановлений у визначений законом спосіб незаконності набуття права власності чи іншого майнового права зазначених в наказі 600 га землі, що перебувають у неправомірному володінні інших осіб та не доводять, що саме з вини позивача у державну власність не повернуто 600 га земель.

Також в наказі № 42к не зазначено, а відповідачем не надано інформації стосовно того, які саме заходи щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок не вчинені позивачем.

Крім того, суд звертає увагу, що в Рішенні розширеного засідання колегії Генеральної прокуратури України від 24.09.2010 року про стан додержання вимог земельного законодавства та прокурорського нагляду у цій сфері зазначено, що недостатній контроль за діяльністю територіальних органів Державного комітету України із земельних ресурсів призводить до поширення фактів незаконної видачі погоджень проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, висновків державних землевпорядних експертиз, державних актів на право власності на землю, підробки документів із земельних питань. Через невиважені дії попереднього керівництва Державного комітету України із земельних ресурсів необґрунтовано звільнено начальників управлінь в 11 регіонах, ліквідовано Держземінспекцію як урядовий орган. Інспекційна робота практично не проводиться, до органів прокуратури надсилаються неякісні матеріали про дріб'язкові порушення. Як наслідок, поточного року за майже тисячею надісланих матеріалів щодо самовільно зайнятих земель порушено тільки 25 кримінальних справ (т. 1 а. с. 127).

Аналіз викладеного свідчить про необґрунтованість висновків відповідача, викладених у наказі № 42к від 24.01.2011 року наявність чисельних фактів незаконного відчуження земель у власність іншим особам у зв'язку з організаційними прорахунками ОСОБА_1

Згідно абзацу 8 наказу № 42 к у 2009 році органи прокуратури взагалі не брали участі у розгляді місцевим господарським судом спорів із земельних відносин за позовами інших осіб, що зачіпають інтереси держави.

При цьому в матеріалах справи відсутня інформація, а відповідачем в свою чергу не доведено, які саме органи прокуратури та які прокурори повинні були брати участь у розгляді місцевим господарським судом спорів із земельних відносин та, що саме бездіяльність позивача щодо організації участі інших прокурорів призвела до негативних наслідків.

Про висновки відповідача, викладених в абзаці першому оскаржуваного наказу про невідповідність представницької діяльності органів прокуратури Черкаської області щодо захисту інтересів держави у сфері земельних відносин внаслідок організаційних прорахунків позивача стану законності та вимогам галузевого наказу Генерального прокурора України № 6гн-2006, а також в абзаці сьомому про відсутність організації належним чином роботи щодо участі прокурорів у справах, що розглядаються судами за позовами інших осіб суд також вважає за необхідне вказати про наступне.

З метою забезпечення прокурорами ефективного та результативного застосування повноважень по представництву в суді, захисту інтересів громадян і держави при виконанні судових рішень Генеральною Прокуратурою України видано Наказ «Про організацію представництва прокурором в суді інтересів громадянина або держави та їх захисту при виконанні судових рішень» від 29.11.2006 № 6-гн (далі - наказ № 6-гн).

Вказаним наказом визначено, що основними завданнями представництва в суді слід вважати реальний захист прав і законних інтересів осіб, які не спроможні з будь-яких причин самостійно захистити свої права або реалізувати процесуальні повноваження, невизначеного кола осіб, права яких одночасно порушуються, а також захист інтересів держави, що порушуються чи можуть бути порушені внаслідок протиправних діянь фізичних або юридичних осіб. Здійснювати представницькі функції шляхом: підготовки та звернення до суду з позовами, заявами, адміністративними позовами (далі - позови, заяви); участі у розгляді судами справ; ініціювання перегляду незаконних судових рішень; захисту прав громадянина або інтересів держави при виконанні судових рішень; вжиття передбачених законом заходів щодо усунення порушень закону при здійсненні судочинства, відповідальності винних у цьому осіб.

Пріоритетним слід вважати захист соціальних і майнових прав неповнолітніх, інвалідів, людей похилого віку, осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також захист державних інтересів, що стосуються оподаткування, стягнення сум до бюджету, відчуження державного майна, у т.ч. через процедуру банкрутства, земельних відносин, усунення порушень, пов'язаних з корупційними діяннями.

Пунктом 5 наказу №6-гн визначено, що за наявності підстав для захисту прав громадян і державних інтересів шляхом підготовки та звернення до суду з позовом, заявою Головним управлінням, управлінням і відділам ГПУ, управлінням і відділам прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військових прокуратур регіонів та Військово-Морських Сил України своєчасно передавати до підрозділів представництва матеріали перевірок з висновками про необхідність застосування представницьких повноважень, принесення протесту разом з оформленими та засвідченими відповідно до чинного законодавства документами, що подаються до суду як докази.

За приписами п.п.8, 8.1, 8.2 наказу №6-гн з метою ефективного та своєчасного застосування повноважень щодо захисту в суді прав громадян або інтересів держави шляхом участі у справах за позовами інших осіб, ініціювання перегляду судових рішень у справах, розглянутих без участі прокурора, виявляти та відслідковувати відомості про наявність на розгляді у судах справ чи винесених судових рішень, що порушують права громадян або інтереси держави та потребують застосування представницьких повноважень прокурора. Активно застосовувати надані законом повноваження щодо участі за своєю ініціативою у розгляді будь-якої справи та вступу у справу, якщо цього вимагає захист прав і законних інтересів громадян або держави. Рішення про вступ у справу приймати керівникам прокуратур або їх заступникам, керівникам самостійних галузевих підрозділів ГПУ, прокуратур обласного рівня. Про намір вступити у розгляд справи, порушеної з ініціативи інших осіб, повідомляти суд письмово. Забезпечити участь прокурорів за своєю ініціативою при розгляді судами справ про: усиновлення дітей іноземцями; позбавлення батьківських прав; стягнення коштів за рахунок державного бюджету; звільнення від арешту майна, яка стягується в доход держави.

Аналіз викладеного свідчить, що виконання позивачем своїх службових обов'язків, зокрема щодо подання позовних заяв та участь у розгляді судами спорів можливе на підставі висновків про доцільність застосування представницьких повноважень, наданих іншими структурними підрозділами прокуратури області. А тому суд вважає передчасними висновки відповідача про неналежну організацію роботи позивачем щодо участі прокурорів у справах, що розглядалися судами за позовами інших осіб та, що саме з підстави організаційних прорахунків ОСОБА_1 представницька діяльність органів прокуратури Черкаської області щодо захисту інтересів держави у сфері земельних відносин не відповідає стану законності та вимогам галузевого наказу Генерального прокурора України № 6гн-2006.

В абзаці дев'ятому наказу № 42к вказано, що через пасивну позицію першого заступника прокурора області ОСОБА_1 відділом представництва прокуратури області не налагоджено роботу по відслідковуванню та оскарженню судових рішень з питань земельних відносин, прийнятих з порушенням закону. Незважаючи на неодноразові завдання Генеральної прокуратури, не організовано перевірку понад 2,5 тис. судових рішень, що зачіпають інтереси держави у сфері власності та самочинного будівництва. Внаслідок цього не вжито заходів представницького реагування до перегляду 15 неправосудних рішень.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не вказано, а в матеріалах справи відсутня інформація в чому саме полягає не налагодження роботи по відслідковуванню та оскарженню судових рішень з питань земельних відносин, а також відсутні докази не забезпечення реалізації перевірки понад 2,5 тисяч судових рішень, що зачіпають інтереси держави у сфері власності та самочинного будівництва, а також не зазначено, стосовно яких саме судових рішень не організовано перевірку.

Щодо висновків відповідача, зазначених в абзаці 12 оскаржуваного наказу, що внаслідок відсутності належного контролю з боку першого заступника прокурора області ОСОБА_1 за роботою підпорядкованих прокурорів та невжиття ним заходів стягувачами не здійснювалось своєчасне отримання виконавчих документів за рішеннями про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок та звернення їх до примусового виконання, через що майже 40 га земель не було повернуто до комунальної власності суд керується наступним.

В оскаржуваному наказі та в матеріалах справи відсутня інформація, які підпорядковані прокурори не отримали належного контролю з боку позивача та не визначено сутність зазначеного контролю.

При цьому, як вбачається зі змісту доповідної записки Генеральному прокурору України державному раднику юстиції України ОСОБА_13 про стан додержання вимог земельного законодавства та прокурорського нагляду у цій сфері від 16.09.2010 оформленої за наслідками проведеної перевірки додержання вимог законів при вилученні земель, наданні їх у власність і користування та зміні цільового призначення проведеної в тому числі і в Черкаській області, проблемою, яка ускладнює виконання рішень судів про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, є відсутність у законодавстві чіткого механізму фінансування витрат на проведення виконавчих дій (т. 1 а. с. 101-125).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що викладені в наказі висновки Генеральної прокуратури України, які стали підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади першого заступника прокурора Черкаської області є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та не доведені відповідачем під судового розгляду справи, а тому звільнення позивача із займаної посади суд вважає незаконним та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку, а тому оскаржуваний наказ суд визнає протиправним та скасовує в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, а позивача поновлює на попередній займаній посаді.

Також суд зазначає, що, накладаючи найсуворіший вид стягнення на позивача, відповідачем не було враховано попередньої поведінки позивача, а саме того, що до нього застосовувались заохочення (т. 3 а.с. 178, 197).

Відповідно до частини 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. При цьому в розумінні ст.235 КЗпП України вимушеним прогулом є час з дня незаконного звільнення працівника (переведення на іншу роботу (посаду)) до дня ухвалення судом рішення про поновлення працівника на попередній роботі (посаді).

Згідно п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «По практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 ввідповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП оплата середнього заробітку за весь час понад один рік провадиться за вимушений прогул і за умови, що заява про поновлення на роботі розглядалась більше одного року і в цьому не було вини працівника. При частковій вині працівника оплата вимушеного прогулу за період понад один рік може бути відповідно зменшена. Висновок суду про наявність вини працівника (не з'являвся на виклик суду, вчиняв інші дії по зволіканню розгляду справи) або її відсутність, про межі зменшення розміру виплати має бути мотивованим.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (далі - Постанова № 100).

Розділом II Постанови № 100 передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно розрахунку середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 за останні 2 місяцю, що передували звільненню, середньомісячна заробітна плата позивача становить 8335,55 грн., середньоденна - 387,70 грн. (т. 3 а. с. 128).

При цьому суд вважає, що тривалий розгляд даної справи здійснювався в тому числі і з вини позивача.

Як вбачається з Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2011 року під час розгляду справи позивач та його представник в судові засідання не з'являлись, направляючи клопотання по відкладення судового засідання. Також позивач не завжди забезпечував явку свого представника і під час розгляду справи в суді апеляційної та касаційної інстанціях у зв'язку з чим розгляд справи відкладався (т. 2 а. с. 141, 218). Також суд відкладав розгляд справи 24.02.2015 за клопотанням позивача у зв'язку з перебуванням представника позивача за кордоном.

А тому суд вважає за доцільне прийняти рішення про виплату позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу лише за один рік, так як позовна заява розглядалась більше одного року і з його вини в тому числі.

Період вимушеного прогулу позивача з 24.03.2014 по 24.03.2015 з урахуванням листів Мінпраці та соцполітики "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік" від 04.09.2013 № 9884/0/14-13/13 та Міністерства соціальної політики України "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік" від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 становить 252 робочих дня. Сума виплати за вимушений прогул становить 252 х 387,70 = 97 700,40 грн., які підлягають стягненню із прокуратури Черкаської області на користь позивача.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

За ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються заперечення, і не довів правомірності винесення оскаржуваного наказу та звільнення позивача із займаної посади.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовних заявах доводи позивача є частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ № 42-к від 24.01.2011 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Черкаської області.

4. Стягнути з прокуратури Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.03.2014 по 24.03.2015 року у розмірі 97 700,40 грн.

5. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 посаді першого заступника прокурора Черкаської області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В. І. Келеберда