Справа № 1170/2а-4832/11
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015р. м. Київ К/800/28817/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов'язання виплатити грошове утримання за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання неправомірними і скасування п.1 наказу УМВС України в Кіровоградській області від 18.10.2011р. №1962 в частині його звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни та наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області від 25.11.2011р. №490 о/с про його звільнення з органів внутрішніх справ, поновлення на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ МГБ Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області та зобов'язання виплатити грошове утримання за час вимушеного прогулу.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2011р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2012р., позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 13.07.2010р. №330о/с лейтенанта міліції ОСОБА_4 призначено дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Олександрійського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області.

Наказом УМВС України в Кіровоградській області №490 о/с від 25.10.2011р. позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за порушення дисципліни відповідно до п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

При цьому, підставою для звільнення в наказі зазначено: подання, атестаційний лист, наказ №1962 від 18.10.2011р.

Відповідно ж до пункту 1 наказу УМВС в Кіровоградській області №1962 від 18.10.2011р. «Про надзвичайну подію, яка мала місце в Олександрійському МВ УМВС, та покарання винних» за порушення вимог п.п.3.39, 3.47.1, 3.48.1, 3.49.3, 3.50.1, 3.50.3 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України, затвердженої наказом МВС №60-дск від 20.01.2005р., які виразились у відволіканні від несення служби, залишенні ув'язнених без постійного нагляду, допуску до затриманого сторонніх осіб, непроведенні обшуків утримуваних та оглядів палати, послаблення складу конвойного наряду та несвоєчасному інформуванні керівництва міськвідділу про допущену надзвичайну подію, дільничного інспектора СДІМ Олександрійського МВ лейтенанта міліції ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ.

Виданню вказаного наказу передувало службове розслідування, результати якого оформлено висновком службового розслідування за фактом втечі затриманого ОСОБА_5 з Олександрійської центральної міської лікарні №1 від 18.10.2011р., затвердженим цієї ж дати начальником УМВС України в Кіровоградській області полковником міліції Пожидаєвим К.М.

Так, висновком службового розслідування встановлено, що 12.10.2011р. ОСОБА_5 у зв'язку з отриманням ним тілесних ушкоджень було поміщено до палати №2 травматологічного відділення Олександрійської центральної міської лікарні №1, з якої приблизно о 02:00 годині 16.10.2011р. останній скоїв втечу, скориставшись тим, що конвой у складі дільничного інспектора СДІМ Олександрійського МВ лейтенанта міліції ОСОБА_4, міліціонера конвойної служби міськвідділу сержанта міліції Ямки Олександра Вікторовича, інспектора патрульної служби взводу ПС при Олександрійському МВ сержанта міліції Гаркуші Ігоря Івановича та помічника оперативного чергового чергової частини штабу Олександрійського МВ молодшого сержанта міліції Бондаренка Євгена Валерійовича спав.

З огляду на викладене, комісія, яка проводила службове розслідування, прийшла до висновку про порушення вищевказаними працівниками органів внутрішніх справ вимог п.п.3.39, 3.47.1, 3.48.1, 3.49.3, 3.50.1, 3.50.3 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України, затвердженої наказом МВС №60-дск від 20.01.2005р., а тому пунктом 2 висновку запропонувала, зокрема, позивача звільнити з органів внутрішніх справ.

Вважаючи, що наказами про звільнення порушено його права, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114 (далі - Положення), особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006р. №3460-ІV (далі - Дисциплінарний статут), визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Приписами статті 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

За змістом же пунктів 1.20, 1.22, 3.39, 3.54 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України, затвердженої наказом МВС №60 - дск від 20.01.2005р., в наказі про призначення конвойного наряду визначається порядок інструктажу конвою і контроль за виконанням ним обов'язків; спочатку працівник органів внутрішніх справ здає залік зі знань вимог цього нормативного документа, а надалі наказом керівника підрозділу допускається до конвоювання; для конвоювання й охорони затриманих і взятих під варту осіб у лікувальних заходах органів охорони здоров'я, пости виставляються безпосередньо в палаті та біля палати з режимом несення служби 12 годин; для проведення стаціонарного лікування затриманих і взятих під варту осіб у районних (міських) лікарнях виділяються окремі палати.

Як встановили суди, 14.10.2011р. до 20:00 години позивач охороняв громадський порядок під час футбольного матчу, який відбувся в м.Олександрія, а наступного дня о 07:00 годині його сповістили про те, що він за годину заступає у добовий наряд по охороні двох затриманих осіб, які знаходились на лікуванні в медичному закладі того ж населеного пункту.

Відповідно до матеріалів справи наказом начальника Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області №182 від 15.10.2011р. призначено конвой для охорони затриманих ОСОБА_5 та ОСОБА_10, які знаходились на лікуванні в медичному закладі м.Олександрія, в складі дільничного інспектора Олександрійського МВ лейтенанта міліції ОСОБА_4, міліціонера конвойної служби Олександрійського МВ Ямки О.В., інспектора патрульної служби взводу ПС при Олександрійському МВ сержанта міліції Гаркуши І.Г. та помічника оперативного чергового Олександрійського МВ молодшого сержанта міліції Бондаренка Є.В.

При цьому, вказаним наказом, в порушення вимог наведеної вище Інструкції, конвоювання призначено не на 12, а на 24 години, - з 08-00 год. 15.10.2011р. до 08-00 год. 16.10.2011р.

Крім того, зі змістом наказу №182 від 15.10.2011р. позивач не ознайомлювався; наявний же під наказом про конвоювання в книзі наказів відділення конвойної служби Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області підпис, як встановлено висновком експерта, виконано не позивачем.

До того ж, відповідно до висновків службового розслідування надзвичайна подія відбулась внаслідок порушення й керівництвом Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області вимог Інструкції, зокрема, інструктаж конвойного наряду проведено поверхнево, контроль за несенням служби у нічний час та оперативне керування конвойним нарядом не здійснювались, заходи із забезпечення надійної охорони керівництвом не вживались, а затримані особи утримувались в технічно неукріпленій палаті разом з іншими пацієнтами; крім того, до охорони арештованих були залучені працівники, які наказом по Олександрійському МВ УМВС України в Кіровоградській області до виконання цих завдань не допускались та, відповідно, не володіли елементарними знаннями вимог Інструкції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що при обранні відносно позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу, відповідачем не було в повній мірі враховано сукупність обставин, за яких стався надзвичайний випадок та ступінь вини позивача, а також те, що він має позитивні особисті та службові характеристики й не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Рецебуринський Ю.Й.