Справа № 562/3522/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір О.Г.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"23" березня 2015 р. Справа № 562/3522/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Євпак В.В.

Зарудяної Л.О.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "05" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської щодо відмови у призначенні йому пенсії за вислугу років протиправними та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_3 зазначає, що він отримав педагогічну освіту та в період з 15 серпня 1984 року по 01 серпня 1998 року працював вчителем трудового навчання. 08 квітня 1998 року його було обрано секретарем Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, а 17 квітня 2006 року сільським головою вказаної сільської ради. 26 листопада 2010 року він повторно переобраний сільським головою та на даній виборній посаді працює і на даний час. Маючи загальний стаж роботи понад 30 років, достатній для призначення йому пенсії за вислугу років згідно пункту «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», він 11 грудня 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області із заявою призначити йому пенсію за вислугу років. Відповідач відмовив йому в задоволенні заяви щодо призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти відповідно до п."е"ст.55 ЗУ Закону України «Про пенсійне забезпечення». Наведені обставини слугували причиною звернення позивача з позовом до суду.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05.02.2015р. у задоволенні позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилаючись приписи ст.7 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", позивач зазначає про те, що залишення роботи для призначення пенсії за вислугу років стосується лише тих посад і робіт, що зазначені в Переліку. Робота, яка дає йому право на пенсію за вислугу років є педагогічна робота, а не виборна посада, яка не дає право на пенсію за вислугу років, а лише зараховується до стажу роботи за спеціальністю. Тому, на думку апелянта, він має право на пенсію відповідно до п."е" ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", оскільки він залишив роботу педагога.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (№№1-4) позивач ОСОБА_3 з 15 серпня 1984 року працював вчителем трудового навчання Бущанської восьмирічної школи Здолубінвського району Рівненської області. З 01 вересня 1988 року позивач працював на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Бущанської восьмирічної школи Здолубінвського району Рівненської області. 01 вересня 1993 року ОСОБА_3 переведено на посаду вчителя трудового навчання загальноосвітньої школи II ступеню с.Суми Здолбунівського району Рівненської області та 30 грудня 1994 року звільнений з указаної посади як основного працівника з призначенням на посаду вчителя по сумісництву у зв'язку з переходом на іншу роботу.

Відповідно до записів трудової книжки 02 січня 1995 року ОСОБА_3 прийнято на роботу секретарем виконкому Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, а 08 квітня 1998 року та 03 квітня 2002 року - обраний секретарем повторно.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17 квітня 2006 року ОСОБА_3 обраний сільським головою Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, а 26 листопада 2010 року - обрано повторно (записи № №15-18 трудової книжки), де на вказаній посаді продовжує працювати на даний час.

Факт роботи позивача в сфері освіти підтверджується довідкою про підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії, виданої відділом освіти Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області (а.с.8).

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти. На час звернення до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області із заявою про призначення пенсії загальний стаж роботи становив 30 років 3 місці 16 днів, з них стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років складає 10 років 04 місці 16 днів, решта на виборній посаді, який дає право позивачу право на пенсію за вислугу років.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області №Ш-78 від 12.12.2014р. відповідач повідомив ОСОБА_3 про те, що відсутні підстави для призначення йому пенсії за вислугу років, оскільки пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цей вид пенсії (а.с.5).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість відмови відповідача у призначення пенсії позивачу за вислугу років відповідно до пункту «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з ч.4 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" час роботи депутата у місцевій раді на постійній основі зараховується до загального і безперервного стажу роботи (служби) депутата, а також стажу роботи (служби) за тією спеціальністю, за якою він працював до обрання на виборну посаду в раді.

Таким чином, період перебування особи на виборній посаді зараховується до стажу роботи за спеціальністю, за якою особа працювала до обрання на виборну посаду.

Частиною 1 ст.55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Суд першої інстанції встановив, що на момент звернення до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області стаж роботи позивача до обрання на посаду голови районної ради, який дає право на пенсію за вислугу років, складав 10 років 4 місяці 16 днів; стаж роботи на посаді голови Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області - 16 років 7 місяців 24 дні; загальний стаж роботи становить 30 років 3 місяці 16 днів, що визнається також відповідачем у листі №Ш-78 від 12 грудня 2014 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років (а.с.5).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. У розділі І цього Переліку зазначені заклади й установи освіти та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, зокрема, посади учителів, заступників директорів з навчально-виховної роботи та директорів загальноосвітніх навчальних закладів.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач заперечує проти призначення пільгової пенсії тільки тому, що позивач не звільняється з посади сільського голови Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, як зазначається в Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Однак таке обґрунтування відмови в призначенні пенсії за вислугу років позивачу, як вважає апеляційний суд, не узгоджується з нормами Закону, що регулює це питання.

Судами встановлено, що до обрання на виборну посаду селищного голови Півченської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області позивач працював на посаді вчителя трудового навчання Бущанської востмирічної школи Здолбунівського району, заступником директора з навчально-виховної роботи цієї ж школи. В подальшому його переведено на посаду вчителя трудового навчання загальноосвітньої школи ІІ ступеню с.Суми Здолбунівського району Рівненської області, тобто обіймав посади в установах, які охоплюються Переліком.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Отже, відповідно до вказаних вимог закону, у випадку призначення пенсії особі, яка працює на посаді, що дає право на цю пенсію, особа повинна звільнитися з роботи.

Таким чином, саме спеціальність педагога та праця в закладах освіти дає право на пенсію за вислугу років (педагогічний стаж роботи позивача більше 25 років.), в той час, як період перебування на виборній посаді зараховується до стажу роботи за спеціальністю.

Перебуваючи на посаді голови Півченської сільської ради, позивач вже не займався педагогічною діяльністю, а отже мав право на призначення йому пенсії за вислугу років.

На момент звернення до Управління ПФ із заявою про призначення пенсії за вислугу років позивач не займався в закладах та установах освіти педагогічною роботою, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову в позові, мотивуючи своє рішення тим, що право на призначення пенсії відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у позивач виникне в разі звільнення останнього з займаної виборної посади.

Суд першої інстанції не врахував, що позивачу немає необхідності звільнятися з посади голови районної ради, стаж по якій не входить до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посадова робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року.

Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку (ч.1 ст.45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Частиною 4 ст.45 вказаного вище закону визначено, що у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи той факт, що лист-відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії за вислугу років датована 12 грудня 2014р., слід зробити висновок про те, що з заявою про призначення пенсії за вислугу років до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області позивач звернувся до 15 грудня 2014р. Таким чином, його позовні вимоги щодо призначення пенсії за вислугу років підлягають задоволенню з 01.12.2014р.

Приписами ст.202 КАС України визначено підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, зокрема:

- неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

- порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищевикладене, слід вказати, що оскаржена постанова суду є не законною і необґрунтованою, в зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям новою про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "05" лютого 2015 р. скасувати та прийняти нову.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.12.2014р.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: В.В. Євпак

(підпис) Л.О. Зарудяна

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області вул. Г.Мазепи,2,м.Здолбунів,Рівненська область,35705

4-третій особі: - ,