Справа № 826/3784/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/3784/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 березня 2015 року 09:53 №826/3784/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф»

до

державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправними дій, скасування рішення від 16.12.2014 №50, зобов’язання вчинити дії,

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 березня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз’яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про:

визнання протиправним та скасування рішення державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16.12.2014 №50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф»;

зобов’язання державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести зміни до Реєстру платників податку на додану вартість про поновлення реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» з 16.12.2014 по 30.12.2014 включно;

зобов’язання державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві вчинити дії по внесенню змін до реєстру платників податку на додану вартість про поновлення реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» з моменту первинної реєстрації до поточного моменту.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно винесено оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 16.12.2014 №50, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на наявність законодавчих підстав для прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Розділу V Податкового кодексу України та у зв’язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням та, прийнято рішення від 16.12.2014 №50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Позивач не погоджуючись з прийняттям оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно із пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «и» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби.

Анулювання реєстрації здійснюється на дату:

подання заяви платником податку або прийняття рішення органом державної податкової служби про анулювання реєстрації, якщо у свідоцтві про реєстрацію платника податку не було визначено граничний строк дії;

зазначену в судовому рішенні;

закінчення строку дії свідоцтва про реєстрацію платника податку;

що передує дню втрати особою статусу платника податку на додану вартість.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно із приписами пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.

Відповідно до абзацу першого частини одинадцятої статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” юридична особа зобов’язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з абзацом другим частини дванадцятої статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов’язаний надіслати поштовим відправленням протягом п’яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Частина чотирнадцята статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” встановлює, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» зареєстровано як платник податку на додану вартість з 30.04.2010 та діяло на підставі свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 10.02.2012 №200022960.

На виконання вимог статей 11, 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців”, товариством 25.04.2014 направлено державному реєстратору документи на підтвердження відомостей про юридичну особу, що підтверджується копією опису документів.

Так, як зазначено відповідачем, підставою для винесення оскаржуваного рішення стали отримані від державного реєстратора відомості про відсутність товариства за його місцезнаходженням.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належних доказів (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 16.12.2014) щодо наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» за своїм місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Зокрема, контролюючим органом надана лише інформація з власних баз даних.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, відповідачем до суду не надано.

Крім того, пункт 184.10 статті 184 Податкового кодексу України передбачає, що про анулювання реєстрації платника податку податковий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII Порядку щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

В силу приписів 12.5 розділу XII Порядку якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 19-ОПП (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17 травня 2010 року № 336, зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Відтак, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини 14 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", лише після здійснення передбачених Порядком та Положенням заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Вищезазначена позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-4а14.

Матеріали справи не місять доказів вчинення державною податковою інспекцією у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві дій, передбачених Положенням та Порядком, які повинні передувати направленню Державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, на підтвердження обґрунтованості дій надано лише копію довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16.12.2014 №50 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов’язання державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести зміни до Реєстру платників податку на додану вартість про поновлення реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» та зобов’язання державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві вчинити дії по внесенню змін до реєстру платників податку на додану вартість про поновлення реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» з моменту первинної реєстрації до поточного моменту, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014 №1130, передбачено, що підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:

1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;

2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;

3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання - підпункту "в" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;

4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації.

Отже чинним законодавством України чітко визначено процедуру дій контролюючого органу на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та яким захищено права платника податків від неправомірних дій та рішень державної податкової інспекції з анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не обґрунтовано свою позовну вимогу в частині зобов’язання державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести зміни до Реєстру платників податку на додану вартість про поновлення реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне охоронне агентство «Стаф» з 16.12.2014 по 30.12.2014 включно, а також до поточного моменту, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16.12.2014 №50.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 30.03.2015