Справа № П/811/4300/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2015 рокусправа № П/811/4300/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року

у справі № П/811/4300/14

за позовом ОСОБА_1

до заступника прокурора Кіровоградської області Здоренка Євгена Вікторовича

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника прокурора Кіровоградської області Здоренка Євгена Вікторовича, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, що виражаються у протиправному зазначені у відповіді від 25.07.2014 №17-2062-13-14, що постанова Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.09.2012 набрала законної сили в один день з постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2012, а саме: 11.03.2013. Зобов'язати відповідача надати ОСОБА_1 додаткову відповідь на заяву від 24.06.2014, в якій зазначити вірні дані щодо набрання чинності Постанови Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.09.2012.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивач оскаржує протиправність дій відповідача щодо надання недостовірної інформації відповідно до Закону України «Про звернення громадян», оскільки і лист позивача, і лист відповідача є листуванням в межах Закону України «Про звернення громадян». Позивач не звертався до слідчого чи іншої процесуальної особи за інформацією в межах досудового розслідування, а звернувся до відповідача в порядку Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію».

Позивач (його представник), повноважні представники відповідача в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Від прокуратури Кіровоградської області надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, в запереченнях на апеляційну скаргу прокуратура Кіровоградської області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку що дана справа не є адміністративною. Вимоги позивача у його заяві від 24.06.2014 про оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокуратури щодо досудового розслідування розглядались у межах кримінального процесуального законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує дії відповідача з приводу наданої відповіді на заяву від 24.06.2014 стосовно інформування його про хід розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 та надання копій процесуальних документів з цього провадження. При цьому, як зазначає позивач, він звернувся до прокурора Кіровоградської області в межах Закону України «Про звернення громадян». Прокурор Кіровоградської області не є процесуальним прокурором в цьому кримінальному провадженні, тому звернення до нього за інформацією не є діяльністю в межах КПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебуває у процесуальному статусі заявника у кримінальному провадженні №0000008 та наділений відповідним обсягом прав, визначених ст. 60 Кримінально процесуального кодексу України, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України заявник віднесений до кола осіб, які можуть оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції". (ст..12 Закону).

Судом встановлено, що означене вище кримінальне провадження розпочато 18.01.2013 за заявою ОСОБА_1 щодо умисного невиконання службовими особами прокуратури Долинського району постанови суду, що набрала законної сили, за ч.1 ст.382 КК України. Під час досудового розслідування ОСОБА_1 мав статус заявника.

Статтею 60 Кримінального процесуального кодексу України, на яку посилається прокуратура, визначено, що заявник, як інший учасник кримінального провадження, - це фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Отже як вірно зазначено у листі від 25.07.2014 № 17-2062-13-14, наведеною нормою не передбачено права заявника на повідомлення його про хід розслідування кримінального провадження та отримання копій процесуальних документів, відповідно, кримінальним процесуальним законодавством на відповідача не покладається обов'язок надавати таку інформацію.

Відповідно до ст.303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні заявником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи.

За правилами ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно розділу IV Кримінального процесуального кодексу України «Судове провадження у першій інстанції» заявник не є учасником судового провадження.

Отже, питання, з яким звернувся позивач з заявою від 24.06.2014, не підпадає під положення Кримінального процесуального кодексу України, не підлягає розгляду в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутній інший порядок оскарження дій відповідача, ніж встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу при не повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання і відповідно до ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.196, п.3 ч.1 ст. 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі №П/811/4300/14 - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Л.М. Нагорна