Справа № 826/19954/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 березня 2015 року 10:05 № 826/19954/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Омакс Інтернешнл»
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.08.2014 року № 5 та № 5, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Омакс Інтернешнл» (надалі - позивач, ТОВ «Омакс Інтернешнл») з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.08.2014 року № 5 та № 5.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 28.01.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що висновки Акта ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 25.06.2014 року № 1185/26-59-22-05, складеного за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Омакс Інтернешнл» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Колтек», а саме: в частині формування показників податкового кредиту з податку на додану вартість за звітний (податковий) період жовтень 2014 року, документально і нормативно не підтверджуються. Натомість, факти реальності укладення та виконання сторонами своїх зобов'язань за договорами поставки від 01.09.2012 року № 85, від 02.12.2013 року № 15 та від 04.02.2008 року № 04/02/08 підтверджується належним чином оформленими первинними документами, що наявні у позивача. В свою чергу, висновки контролюючого органу про нереальність вказаних правочинів ґрунтуються виключно на неналежних документальних доказах (матеріалах документальної перевірки ТОВ «Колтек» по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Дніпро ТМ») та сформовані по суті без дослідження первинних документів, а тому суперечать вимогам чинного законодавства України. З огляду на вищенаведене, за твердженнями представника позивача, податкові повідомлення-рішення від 28.08.2014 року № 5 та № 5 підлягають скасуванню.

28.01.2015 року у судове засідання з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що у відповідності до положень ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки у дане судове засідання відповідач суду не повідомляв, клопотань чи заяв про розгляд справи без участі його представника або про відкладення судового засідання не заявляв.

На підставі вищевикладеного, суд у судовому засіданні 28.01.2015 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи неприбуття належним чином повідомленого відповідача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

При цьому, 28.01.2015 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що прийняті у межах та на підставі наявних у ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві повноважень у зв'язку з виявленими під час перевірки ТОВ «Омакс Інтернешнл» порушень вимог податкового законодавства.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом періоду з 20.06.2014 року по 24.06.2014 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, згідно норм пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України та на підставі наказу від 19.06.2014 року № 523, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Омакс Інтернешнл» з питань дотримання ним вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Колтек» (ідентифікаційний код 34807045) за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року, за результатами якої складений акт від 25.06.2014 року № 1185/26-59-22-05 (надалі - акт перевірки).

Відповідно до наданих позивачем до перевірки документів перевіряючим встановлено укладення між ТОВ «Омакс Інтернешнл» (Покупець) і ТОВ «Колтек» (Постачальник) письмових договорів від 01.09.2012 року № 85 та від 02.12.2013 року № 15.

На виконання зазначених договорів поставок Постачальник виписав на адресу перевіряємого підприємства наступні податкові накладні: від 08.01.2014 року № 14 на суму 325 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 65 000,00 грн.), від 10.01.2014 року № 24 на суму 325 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 65 000,00 грн.), від 08.01.2014 року (в т.ч. ПДВ - 65 000,00 грн.), від 08.01.2014 року № 16 на суму 83 333,33 грн. (в т.ч. ПДВ - 16 666,67 грн.), від 08.01.2014 року № 15 на суму 133 353,33 грн. (в т.ч. ПДВ - 26 670,67 грн.), та від 14.01.2014 року № 245 на суму 32 239,03 грн. (в т.ч. ПДВ - 6 447,81 грн.), від 14.01.2014 року № 246 на суму 48 333,33 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 666,67 грн.), від 31.01.2014 року № 247 на суму 104 797,63 грн. (в т.ч. ПДВ - 20 959,53 грн.). Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними були включені ТОВ «Омакс Інтернешнл» до складу податкового кредиту (а саме у розмірі 173 337,34 грн.) за січень 2014 року та відображені в Додатку 5 до Податкової декларації з ПДВ за вказаний звітний (податковий) період.

Разом з тим, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві отримала акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 13.06.2014 року № 516/26-55-22-07/34807045 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Колтек» (ідентифікаційний код 34807045) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Дніпро ТМ» (ідентифікаційний код 38138933) за січень 2014 року та подальшої реалізації підприємствам-покупцям. В даному акті від 13.06.2014 року № 516/26-55-22-07/34807045 зазначено про те, що проведеною перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування податком на додану вартість по операціях з придбання товарів (послуг) в січні 2014 року у підприємства-постачальника ТОВ «Дніпро ТМ» та по операціях з продажу цих товарів (послуг) в січні 2014 року підприємствам-покупцям (ТОВ «ЛАНА CO.LTD», ідентифікаційний код 16462553, ТОВ «Омакс Інтернешнл», ідентифікаційний код 21690995).

На підставі вищевикладеного ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві дійшла висновку про відсутність у ТОВ «Омакс Інтернешнл» достатніх правових підстав для формування суми податкового кредиту в розмірі 173 337,00 грн. з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, оформлених за результатами правочинів з ТОВ «Колтек».

За результатами проведеної документальної перевірки ТОВ «Омакс Інтернешнл» перевіряючий дійшов висновку про порушення позивачем вимог норм п. 198.1, п. 198.4 і п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 і п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, що відповідно призвело до завищення підприємством залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 22 - рядок 23) поточного звітного (податкового) періоду, на суму 34 857,00 грн. та заниження суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет, на суму 138 480,00 грн.

28.08.2014 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі вказаного акта перевірки прийняла наступні податкові повідомлення-рішення:

- за № 5 (форми «Р»), яким визначила ТОВ «Омакс Інтернешнл» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 207 720,00 грн., в т.ч. 138 480,00 грн. за основним платежем, 69 240,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи);

- № 5 (форми «В4»), яким зменшила розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, задекларованого ТОВ «Омакс Інтернешнл» у податковій декларації з ПДВ за січень 2014 року (реєстр. № від 20.02.2014 року) на суму 34 857,00 грн.

Вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

При вирішення даного спору суд виходить з наступного.

В розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), який набрав чинності 01 січня 2011 року, «податковий кредит» - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною..

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України), а саме - Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379 «Про затвердження Порядку заповнення податкової накладної», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071, (який набрав чинності 16 грудня 2011 року та був чинний станом на момент існування спірних правовідносин).

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому, у листі від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).

За приписами норм п. 44.1 і п. 44.3 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин) (далі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно норм до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, (в редакції на момент спірних правовідносин) (далі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Аналіз викладених норм Закону № 996-ХІV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України).

В ході судового розгляду також встановлено укладення між підприємствами ТОВ «Омакс Інтернешнл» і ТОВ «Колтек» ряду письмових договорів, а саме:

1) договір від 04.02.2008 року № 04/02/08, за умовами якого Постачальник (ТОВ «Колтек») зобов'язується передати у власність Покупця (ТОВ «Омакс Інтернешнл») товари згідно накладних (предметом цього Договору є сировина для виробництва колготок (пряжа, барвники, хімікати, пакувальні матеріали, поліграфічна продукція для колготок) в кількості, за якістю та асортиментом, що передбачені у накладних), а Продавець, в свою чергу, прийняти та оплатити такий товар. Ціна та кількість товару визначаються у відповідності до рахунків і видаткових накладних. Загальна сума Договору становить 2 000 000,00 грн. Оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, при цьому, передбачено право відстрочення платежу до 90 календарних днів з моменту передачі товару.

На підтвердження фактів здійснення ТОВ «Колтек» поставок товарів на користь ТОВ «Омакс Інтернешнл» згідно договору від 04.02.2008 року № 04/02/08, та проведення розрахунків за отримані товари позивач надав до суду копії наступних документів:

- видаткової накладної від 10.01.2014 року № 24 на суму 390 000,00 грн. (з ПДВ), оформленої та підписаної за результатами поставки ТОВ «Колтек» товарів (сировини для виробництва колготок та ін.) на склад ТОВ «Омакс Інтернешнл» (м. Обухів, вул. Промислова, 16). В ході огляду цієї видаткової накладної суд виявив відсутність в ній відомостей про посаду (або реквізити доручення на отримання ТМЦ) та П.І.П. особи, відповідальної за отримання товарів та підписання таких накладних з боку Покупця, що відповідно позбавляє суд можливості ідентифікувати особу, яка отримувала товари за спірним договором. Згідно письмових пояснень позивача від 05.02.2014 року, що наявні в матеріалах справи, підписи Покупця на видаткових накладних належать директору ТОВ «Омакс Інтернешнл» Кузьменку, що, при цьому, належними та допустимими доказами не підтверджено;

- податкової накладної від 10.01.2014 року № 24 на суму 390 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 65 000,00 грн.);

2) договір від 02.12.2013 року за № 15, за умовами якого Продавець (ТОВ «Колтек») зобов'язується передати у власність Покупця (ТОВ «Омакс Інтернешнл») товар на загальну суму 490 000,00 грн., а Продавець, в свою чергу, прийняти та оплатити такий товар. Покупцеві товар надається на умовах самовивозу. Датою поставки товару вважається дата оформлення видаткової накладної та перехід права власності на такий товар відбувається в момент підписання накладної. Оплата за товар здійснюється Покупцем не пізніше 370 календарних днів за ціною вказаною в даному Договорі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

На підтвердження фактів здійснення ТОВ «Колтек» поставок товарів на користь ТОВ «Омакс Інтернешнл», згідно договору від 02.01.2013 року № 15, та проведення розрахунків за отримані товари позивач надав до суду копії наступних документів:

- видаткових накладних від 08.01.2014 року № 16 на суму 100 000,00 грн. (з ПДВ) та від 08.01.2014 року № 14 на суму 390 000,00 грн. (з ПДВ), оформлених та підписаних за результатами поставки ТОВ «Колтек» товарів (будівельні матеріали та обладнання) на склад ТОВ «Омакс Інтернешнл» (м. Обухів, вул. Промислова, 16). В ході огляду даних видаткових накладних суд виявив відсутність в них відомостей про посаду (або реквізити доручення на отримання ТМЦ) та П.І.П. особи, відповідальної за отримання товарів та підписання таких накладних з боку Покупця, що відповідно позбавляє суд можливості ідентифікувати особу, яка отримувала товари за спірним договором. Згідно письмових пояснень позивача від 05.02.2014 року, що наявні в матеріалах справи, підписи Покупця на видаткових накладних належать директору ТОВ «Омакс Інтернешнл» Кузьменку, що, при цьому, належними та допустимими доказами не підтверджено;

- податкових накладних від 08.01.2014 року № 16 на суму 100 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 16 666,67 грн.) і від 08.01.2014 року № 14 на суму 390 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 65 000,00 грн.), всього на загальну суму ПДВ 81 666,67 грн.;

3) договір поставки від 01.09.2012 року № 85, за умовами якого Постачальник (ТОВ «Омакс Інтернешнл») передає у власність, а Покупець (ТОВ «Колтек») приймає та оплачує товар на умовах, визначених у даному Договорі. Товар поставляється в асортименті, та за цінами, узгодженими сторонами Договору в специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору. Безпосередньо асортимент товару, його кількість та вартість кожної окремої партії товару зазначаються в накладних, згідно узгодженої сторонами специфікації. Замовлення Покупцем товарів у Постачальника здійснюється за допомогою електронної пошти, а поставка товарів окремими партіями на умовах EXW (доставка Постачальником продукції у зазначене в замовленні Покупця місце) згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів в редакції «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2000 року). Датою поставки партії товару вважається дата приймання-передачі товару, зазначена у відповідній накладній. Разом з товаром Покупцю передаються також наступні документи: видаткова накладна, рахунок-фактура, податкова накладна, товарно-транспортна накладна. Розрахунки з Постачальником товару здійснюються Покупцем через 30 днів з дати поставки шляхом переказу коштів на рахунок Постачальника у банку.

На виконання цього Договору поставки від 01.09.2012 року № 85 ТОВ «Омакс Інтернешнл» склало видаткову накладну від 31.01.2014 року № О-000000504 на суму 222 444,00 грн. (з ПДВ) і виписало на адресу Покупця (ТОВ «Колтек») податкові накладні від 14.01.2014 року № 246 на суму 58 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 666,67 грн.), від 31.01.2014 року № 247 на суму 125 757,16 грн. (в т.ч. ПДВ - 20 959,53 грн.) і від 14.01.2014 року № 245 на суму 38 686,84 грн. (в т.ч. ПДВ - 6 447,81 грн.), всього на загальну суму ПДВ 37 074,01 грн. (за номенклатурою товару - колготки жіночі). Згідно наданого позивачем до матеріалів справи Додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкової декларації з ПДВ за січень 2014 року сума податку на додану вартість в розмірі 37 074,01 грн. за писаними на користь контрагента ТОВ «Колтек» була віднесена ТОВ «Омакс Інтернешнл» до складу податкових зобов'язань з цього податку за відповідний період.

Крім того, позивач на надав до суду копії видаткової накладної від 08.01.2014 року № 15 на суму 160 024,00 грн. (з ПДВ) і податкової накладної від 08.01.2014 року № 15 на суму 160 024,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 26 670,67 грн.), виписаних ТОВ «Колтек», як Продавцем товарів, (за номенклатурою - нитка еластинова) на адресу Покупця (ТОВ «Омакс Інтернешнл»), згідно договору від 01.09.2012 року № 85. Сума податку на додану вартість по вказаній податковій накладній від 08.01.2014 року № 15 у розмірі 26 670,67 грн., а також сума податку 146 666,67 грн. по решті податкових накладних була віднесена позивачем до складу податкового кредиту за звітний (податковий) період січень 2014 року, що засвідчується наявним в матеріалах справи Додатком 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до Податкової декларації ТОВ «Омакс Інтернешнл» з ПДВ за січень 2014 року. Водночас, за результатами дослідження цих документів, судом встановлено, що вони оформлені сторонами всупереч змісту цивільного-правового договору від 01.09.201 року № 85 (де в якості Постачальника виступає позивач, а не ТОВ «Колтек»), та в порушення норм ст. 201 ПК України та положень Порядку заповнення податкової накладної.

В якості документального доказу проведення оплати вартості придбаних товарів за зазначеними вище договорами позивач надав суду копії виписок ПАТ КБ «Правекс-Банк» (МФО 380838) по особовому рахунку № 5611 за 10.01.2014 року та 14.01.2014 року, в яких відсутні відомості про здійснення ТОВ «Омакс Інтернешнл» переказів коштів на користь ТОВ «Колтек», згідно договорів від 04.02.2008 року № 04/02/08 і від 02.12.2013 року № 15. Натомість, наявна інформація про надходження 14.01.2014 року на банківський рахунок ТОВ «Омакс Інтернешнл» коштів на загальну суму 98 тис. грн. (оплата за товари легкої промисловості згідно договору від 01.09.2012 року № 85) та перерахування позивачем коштів у сумі 390 000,00 грн. на користь ТОВ «Колтек» в якості оплати за сировину (нитки) згідно того ж самого договору від 01.09.2012 року № 85.

Жодних інших первинних документів на підтвердження факту здійснення позивачем сплати вартості отриманих від ТОВ «Колтек» товарів згідно договорів від 04.02.2008 року № 04/02/08 і від 02.12.2013 року № 15, та, відповідно, понесення матеріальних витрат по таких правочинах (наприклад, банківських виписок, платіжних доручень, оборотно-сальдових відомостей по субрахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками) позивач суду не пред'явив та пояснень щодо причин їх відсутності не надав.

При оцінці правильності врахування позивачем у податковому обліку витрат на оплату вартості придбаних у контрагента послуг, судом досліджувалась не лише реальність виконання цих операцій та їх документування, а й факт отримання позивачем доходу за наслідками подальшого використання результатів наданих послуг у відповідних податкових періодах.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (ст. 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

При цьому, неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

У той же час, умовою відображення господарської операції у податковому обліку є її здійснення за наявності розумної економічної причини (ділової мети).

Аналогічно в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014 року № К/800/47453/14 зазначено, що: «…обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.

З ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди необхідно встановити їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій. Оскільки, навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відтак, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів».

Згідно письмових пояснень позивача від 28.01.2015 року та 05.02.2015року, що наявні в матеріалах справи, придбані у ТОВ «Колтек» товари були використані ТОВ «Омакс Інтернешнл» у власній господарській діяльності (а саме: для виробництва власної продукції (жіночі панчохи і колготки) за адресою виробництва - Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, 16, та з метою проведення в адміністративно-виробничому корпусі, що знаходиться за названою адресою, поточного ремонту власними силами. Додатково на підтвердження зазначеного позивачем до матеріалів справи були надані наступні документи: копії правовстановлюючих документів на виробничі будинки, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, 16; копію штатного розкладу ТОВ «Омакс Інтернешнл», затвердженого 02.01.2014 року та 01.12.2014 року; копії прибуткових ордерів на товари від 08.01.2014 року та від 10.01.2014 року, підписаних ОСОБА_1, - в якості доказу оприбуткування на складі товарів, отриманих від ТОВ «Колтек» (разом з тим, позивач не надав до суду оборотно-сальдових відомостей по відповідним субрахункам рахунку бухгалтерського обліку 20 «Виробничі запаси», 28 «Товари», 91 «Загальновиробничі витрати» з певними проводками, та станом на дати до укладення спірних правочинів і дати отримання відповідних товарів); копії інвентаризаційного опису товарів на складі від 30.06.2014 року, наказу ТОВ «Омакс Інтернешнл» від 20.08.2014 року № 1/8 щодо проведення у зв'язку з виробничою необхідністю поточного ремонту в адміністративно-виробничому корпусі (тобто, фактично прийнятого після проведення документальної перевірки та складання ДПІ акта від 25.06.2014 року № 1185/26-59-22-05), акта приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів від 22.10.2014 року - згідно якого об'єкт (випускна дільниця) знаходився на ремонті протягом періоду з 25.08.2014 року по 22.10.2014 року (при цьому, документальних доказів на підтвердження факту незадовільного технічного стану нежитлових приміщень (акт за результатами технічного огляду виробничих приміщень) та прийняття організаційно-розпорядчого рішення про проведення ремонтних робіт за власний кошт та власними силами, та відповідно рішення про необхідність закупівлі будівельних матеріалів, до укладення договору від 02.12.2013 року за № 15 з ТОВ «Колтек», позивач до суду не надав); копії актів передачі обладнання в монтаж, датованих вереснем 2014 року та підписаних невідомими особами (без зазначення посади і П.І.П.); копії накладних-вимог та актів списання товарів, датованих липнем, серпнем, вереснем і листопадом і груднем 2014 року, що підписані невідомим особами (без зазначення посад і П.І.П.); копії договору оренди приміщення від 01.08.2007 року № 03/01, укладеного між ТОВ «Омакс Інтернешнл» (Орендодавцем) і ТОВ «Колтек» (Орендарем) щодо платного користування нежилими приміщеннями (складське та офісне приміщення) загальною площею 65 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, 16, та додаткових угод до нього і акта приймання-передачі орендованого майна від 03.08.2007року

Однак, суд критично ставиться до даних документів, оскільки безпосередньо з їх змісту не вбачається причинно-наслідковий зв'язок між спірними господарськими операціями та наведеними документами.

Враховуючи вищенаведений аналіз наявних в матеріалах справи первинних документів, що були надані позивачем, судом вбачається, що позивачем ні під час проведення документальної перевірки, ні в ході розгляду даної справи в суді, не були надані документи, зокрема, первинні, які б в дійсності підтверджували як факти реальності поставок ТОВ «Колтек» товарів на адресу позивача, так і наявність зв'язку таких операцій з господарською діяльністю ТОВ «Омакс Інтернешнл».

З огляду на те, що позивачем не підтверджено реальність фінансово-господарських операцій з його контрагентом (ТОВ «Колтек») належними первинними документами та зв'язок їх з його господарською діяльністю, суд дійшов висновку про правомірність висновків акта перевірки про заниження позивачем суми податку на додану вартість за звітний період січень 2014 року на 173 337 грн., та відповідно про правомірність донарахування контролюючим органом позивачу суми податку на додану вартість із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій та зменшення розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, задекларованого у податковій звітності з ПДВ за січень 2014 року, спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, у зв'язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омакс Інтернешнл» (ідентифікаційний код: 21690995, адреса: 04053, м. Київ, узвіз Кудрявський, 4) судовий збір у розмірі 4 366,39 грн. (чотирьох тисяч трьохсот шістдесяти шести грн. 39 копійок) на р/р №4007, отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019, код класифікації доходів бюджету - 22030001, призначення платежу: «Судовий збір, за позовом ________ (П.І.Б. чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва, ».

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок