Справа № 813/1186/15
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року № 813/1186/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Хміль Х.З.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ, третьої особи державного виконавця Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ Крилишина Руслана Миколайовича про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ, третьої особи державного виконавця Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ Крилишина Руслана Миколайовича про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 46683074 від 26.02.2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем у законодавчо встановлений строк було оскаржено постанову Залізничного РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення. Вказано, що така постанова не набула чинності, строки після закінчення яких, відповідно до статті 299, 307 КУпАП, можливе пред'явлення постанови до примусового виконання не настали, оскільки триває її оскарження у судовому порядку. Тому відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження державним виконавцем.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач та третя особа уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, письмових клопотань та заперечень на адресу суду не скерували. Крім того, на вимогу суду матеріали виконавчого провадження ВП № 46683074 Залізничним відділом ДВС Львівського МУЮ - відповідачем не надані.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що справу можливо розглядати без участі представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до статті 71 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що 06 лютого 2015 року головним державним інспектором з пожежного нагляду Залізничного РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області, керуючись статтями 223, 276-280, 283-285 КУпАП, винесено постанову № 7 якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн.

Як вбачається з вказаної постанови штраф повинен бути сплачений згідно з статтею 307 КУпАП протягом 15 днів з дня її вручення. З урахуванням частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з особи подвійний розмір штрафу в сумі 102,00 грн. Постанова може бути пред'явлена до виконання у строк до 16 травня 2015 року (протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили). Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів від дня її винесення до вищого за статусом органу (вищої за статусом посадової особи) або до районного (міського) суду в порядку, передбаченому статтями 288-289 КУпАП. Відповідно до статті 291 КУпАП постанова набирає законної сили з 16 лютого 2015 року (після закінчення строку на її оскарження).

ОСОБА_2 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до Залізничного РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області, головного державного інспектора з пожежного нагляду Залізничного РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області про скасування постанови № 7 від 06 лютого 2015 року. Вказана позовна заява скерована на адресу суду поштовим відправленням 16 лютого 2015 року, про що свідчить копія повідомлення про вручення.

24 лютого 2015 року Залізничним районним судом м. Львова відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2.

Судом встановлено, що 25 лютого 2015 року за заявою про примусове виконання державним виконавцем Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ Крилишином Русланом Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 4668307 про стягнення з ОСОБА_2 102,00 грн. Як вбачається з постанови документ (постанова № 7 від 06 лютого 2015 року) вступив у законну силу (набрав чинності) 06 лютого 2015 року.

Не погодившись з вказаною постановою державного виконавця позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно з статтею 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Пунктом 3 статті 288 КУпАП передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з статтею 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Частиною 1 статті 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів, судом встановлено, що ОСОБА_2 постанову № 7 від 06 лютого 2015 року Залізничного РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області оскаржено у законодавчо встановлений строк. Така постанова про накладення адміністративного стягнення не набрала законної сили.

Вказане також підтверджується ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2015 року у справі № 462/1221/15-а про відкриття провадження в адміністративній справі.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 17 цього Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»; 10) рішення (постанови) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу. 11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Згідно з статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається зокрема дата набрання законної (юридичної) сили цього документа.

Відповідно до частини 1 статті 25 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 3 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Як вбачається з спірної постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено, що постанова Залізничного РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області № 7 від 06 лютого 2015 року вступила у законну силу 06 лютого 2015 року. Однак, як встановлено судом з матеріалів справи, на момент пред'явлення виконавчого документа до виконавчого органу (25 лютого 2015 року) постанова оскаржена боржником та не набрала законної сили. Постанова № 7 від 06 лютого 2015 року, відповідно до норм КУпАП не могла набрати і не набрала законної сили 06 лютого 2015 року.

Тому підстав для прийняття до виконання державним виконавцем постанови № 7 від 06 лютого 2015 року та відкриття виконавчого провадження не було.

Таким чином, виконавче провадження відкрито за виконавчим документом, який не набрав законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 та до статті 11 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Аналізуючи положення чинного законодавства, суд встановив, що державний виконавець Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ Крилишин Руслан Миколайович в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 46683074 від 26 лютого 2015 року.

Згідно зі статтею 162 КАС України суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 73,08 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ Крилишина Руслана Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 46683074 від 26.02.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 02 квітня 2015 року.

Суддя М.В. Лейко-Журомська