Справа № 817/548/15
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 817/548/15

02 березня 2015 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Комшелюк Т.О., перевіривши виконання вимог статті 106 КАС України за позовною заявою

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
доДержавна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту судової ухвали - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На обґрунтування безпідставності оспорюваних рішень позивач посилається, зокрема, на відповідні первинні бухгалтерські документи, які підтверджують придбання ним ТМЦ, а також документи щодо використання придбаних ТМЦ у процесі здійснення ним господарської діяльності.

Разом з тим, всупереч ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач не надав суду доказів, при цьому, (в разі неможливості їх надання) не зазначив докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Крім того, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.11.2014 року №, яким донараховано податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 114569,29 грн., №, яким донараховано податкові зобов'язання з єдиного податку від підприємницької діяльності з фізичних осіб в сумі 342298,31 грн., вимогу №Ф-056 від 04.11.2014 року про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 16586,60 грн., рішення № від 18.11.2014 року про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ЄСВ на суму 829,33 грн.

Вищевказані рішення податкового органу можуть породжувати підстави для зміни майнового стану позивача, зокрема їх реалізація може призвести до зменшення або збільшення майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. Відповідно оскарження таких рішень спрямоване на захист порушеного права позивача у публічно-правових відносинах з метою збереження належного йому майна.

Так, 10 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового та немайнового характеру встановлені п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а саме: за подання адміністративного позову майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, немайнового характеру - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Однак, всупереч ч. 3. ст. 106 КАС України, позивачем до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру або доказів звільнення від його сплати.

За наведених обставин слід запропонувати позивачу усунути зазначені недоліки позовної заяви в строк до "13" березня 2015 р. шляхом подання суду доказів (разом з копіями для відповідача) на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги (належним чином засвідчені копії первинних бухгалтерських документів щодо придбання ТМЦ та їх використання у процесі здійснення господарської діяльності), а в разі неможливості - нової позовної заяви, у якій зазначити докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів, а також подання документа про сплату судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову з вимогами майнового характеру у розмірі за ставками, встановленими п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", або доказів звільнення від його сплати.

Керуючись частиною 1 статті 108 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 до Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення - залишити без руху.

Надати Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до "13" березня 2015 р..

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась з позовом.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Комшелюк Т.О.