Справа № 2а-3011/09
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2015 р. м. Київ К/9991/80830/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОВК), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ) про перерахунок пенсії, призначеної у відповідності до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) з урахуванням розміру посадового окладу 928 гривень, а також надбавок, встановлених Указами Президента України від 23 лютого 2002 року № 173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі Указ № 173/2002) і від 5 травня 2003 року № 389/2003 (далі Указ № 389/2003), починаючи з 1 квітня 2006 року.
В обґрунтування позову зазначав, що відповідач, відмовляючи йому у такому перерахунку пенсії, діяв всупереч вимог законодавства чим порушив його права, а тому ОСОБА_1 просив про задоволення позову.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року позов задоволено.
У касаційній скарзі ГУ ПФУ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права просить ухвалені ними судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.
Задовольняючи позов суди виходили з того, що позивачу належить право на перерахунок пенсії з урахуванням Указів № 173/2002 та № 389/2003, виходячи з розміру посадового окладу 928 гривень, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі постанова КМУ № 268) і від 19 липня 2006 року № 984 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі постанова КМУ № 984).
Проте до такого висновку суди частково дійшли в порушення норм матеріального права, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судами встановлено, що наказом Міністра оборони № 49 від 16 лютого 2006 року позивач звільнений з військової служби в органах військової прокуратури з посади слідчого у військовому званні майор.
У зв`язку з підвищенням з 1 квітня 2006 року розміру посадового окладу позивач звернувся до ГУ ПФУ з заявою про перерахунок пенсії, однак у її задоволенні відповідач відмовив, чим, на думку позивача порушив його права.
Так, у відповідності до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ (тут і далі по тексту у редакції статті, чинної на момент виникнення права на перерахунок пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.
Постановою КМУ № 268 (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 984) було змінено розмір посадового окладу за посадою, яку до виходу на пенсію обіймав позивач.
Пунктом 2 постанови КМУ № 984 встановлено, що перерахунок заробітної плати працівникам проводити згідно з цією постановою починаючи з 1 квітня 2006 р., а працівникам секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - починаючи з 1 січня 2006 року.
Таким чином, починаючи з 1 квітня 2006 року позивач набув право на перерахунок пенсії з урахуванням посадового окладу у розмірі 928 гривень, встановленого за відповідною посадою, яку займав позивач до його звільнення зі служби.
Окрім цього, Порядком передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 року № 1522, встановлено, що функції з призначення та виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від Міністерства оборони, Міністерства внутрішніх справ, Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Служби безпеки, Державної податкової адміністрації, Державного департаменту з питань виконання покарань та інших органів, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», покладено з 1 січня 2007 року на органи Пенсійного фонду України, а також виплату пенсій до визначеного строку.
Статтею 99 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України.
За таких обставин суди дійшли правильних висновків щодо зобов`язання ГУ ПФУ здійснити позивачу перерахунок пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, встановленого постановою КМУ № 268 (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 984), починаючи з 1 квітня 2006 року.
Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги стосовно перерахунку позивачу пенсії з урахуванням Указів № 173/2002 та № 389/2003 суди не врахували наступного.
За правилами пункту 5 постанови КМУ № 268 грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, та військовослужбовців, осіб начальницького складу, відряджених до органів державної влади та місцевого самоврядування, складається з посадового окладу, інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, установлених у розмірі і порядку, що визначаються законодавством для військовослужбовців. На зазначених осіб не поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ».
Для обчислення розміру складових грошового забезпечення замість надбавки за ранг застосовується розмір окладу за військовим званням.
Згідно з пунктом 15 постанови КМУ № 268 умови оплати праці, затверджені цією постановою, застосовуються з 1 січня 2006 року, а для працівників, окремі умови оплати праці яких визначені Указами Президента України, - з 1 квітня після визнання такими, що втратили чинність, цих указів.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки постановою КМУ № 268 встановлені нові умови праці працівників прокуратури та нові розміри посадових окладів, не допускається перерахунок пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення зі збереженням раніше виплачуваних видів грошового забезпечення, які з 1 квітня 2006 року не застосовуються до осіб офіцерського складу військових прокуратур.
Постановою КМУ № 268 з 1 квітня 2006 року не пере?дбачено виплати працівникам? прокуратури щомісячних дода?ткових видів грошового забез?печення, встановлених Указами № 173/2002 та № 389/2003, застосування ж нової структури грошового забезпечення військових прокурорів узгоджується з частиною другою статті 46-1 З?акону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Пр?о прокуратуру», згідно з якою на них поши?рюються всі види забезпеченн?я, встановлені законодавство?м для офіцерського складу Збройних Сил України (відповідно до пункту 5 постанови № 268 - оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років). Виплати, вст?ановлені вищезазначеними Указами, стосувалися лише військовослужбовців Збройних Сил України і після 1 квітня 2006 року щодо працівників військових прокуратур не застосовуються.
Ураховуючи наведене, висновки судів про наявність підстав для задоволення позову, в частині перерахунку пенсії з урахуванням надбавок, встановлених Указами № 173/2002 та № 389/2003, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, оскільки такі не виплачувались на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії за відповідною посадою.
За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій, в цій частині, підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
За приписами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалює нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Керуючись статтями 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

п о с т н о в и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити позивачу перерахунку пенсії з урахуванням надбавок, встановлених Указами Президента України № 173/2002 та № 389/2003, скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні цієї частини позову відмовити.
В решті рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

О.П. Стародуб