Справа № 359/113/15-а
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/113/15-а
Провадження № 2-а/359/23/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Гомолі О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Київської митниці Міндоходів Бутенка Сергія Сергійовича від 17 грудня 2014 року в справі про порушення митних правил № 0601/125130012/14, який обґрунтовував тим, що 30 жовтня 2014 року відносно нього складено протокол про порушення митних правил. Підставою для складення протоколу та притягнення позивача до адміністративної відповідальності є висновок, що при декларуванні товару ним не були заявлені точні відомості про товар, які підлягають обов'язковому декларуванню в графі 33 ВМД. Підозру обґрунтовано тим, що товар, вироблений з чорних металів, а саме «фіксатори (сталева пластина) для пакувальної сталевої стрічки» задекларо-вано як «інші вироби з чорних металів», а не як «Кришки для банок», що призвело до уникнення від сплати митного платежу у підвищеному розмірі; код товару вказано невірно, чим порушено ст. 269, 485 Митного кодексу України про відповідальність декларанта за відсутність помилок в митній декларації. Позивач вважає даний висновок помилковим, а складений протокол про порушення митних правил незаконним.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. По суті пояснили, що на момент подачі декларації ОСОБА_1 було відомо, що по супровідним документам на товар значаться два коди : та , проте до митного органу за розясненням який саме код слід застосовувати, не звертався. Позивачем обрано код виходячи з попередньої практики оформлення аналогічного товару. Про рішення щодо визначення коду товару за № КТ-195-2014, за яким товар класифіковано за кодом УКТЗЕД ОСОБА_1 знав протей ого не оскаржував. Позивач та його представник зазначили, що наміру уникати оподаткування чи свідомо занижувати його розмір не було.

Представник відповідача, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, натомість надав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративни позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу вимог ч. 3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовують Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем дотримано вимоги ст. 288 та 291 КУпАП, а також ст. 393 МК України щодо порядку та строку оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, який визначено в 10 діб. Так, оскаржувана постанова винесена 17.12.2014 року, про що свідчить її копія, яку позивач отримав особисто під розписку 24.12.2014 року, а адміністративний позов направлено поштою 24.12.2014 року, а отримано судом 13.01.2015 року.

Судом встановлено, що 03.09.2014 року до відділу митного оформлення № 9 митного посту «Святошин» Київської митниці Міндоходів (08290, Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 2-А) старшим агентом з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «Еколь Логістікс» ОСОБА_1, з метою здійснення митного оформлення товару «Вироби з чорних металів : Фіксатори (гнута сталева пластина з однієї сторони нанесено фарбу, з іншої абразивне покриття, антикорозійно оброблена), для пакувальної сталевої стрічки USLM 117 HDG-OF Seals for steel strap USLM 117 HDG-OF - 12000 шт.», подано митну декларацію в електронному вигляді типу ІМ 40 ДЕ (далі ЕМД) та товаросупровідні документи, яким присвоєно реєстраційний номер 125130012/2014/413406. Товар надійшов на адресу ТОВ «Укропак Лімітед» (01024, м. Київ, вул. П.Орлика, буд. 6, кв.21).

Відповідно до графи «31» митної декларації заявлено опис товару «Вироби з чорних металів : Фіксатори (гнута сталева пластина з однієї сторони нанесено фарбу, з іншої абразивне покриття, антикорозійно оброблена), для пакувальної сталевої стрічки USLM 117 HDG-OF Seals for steel strap USLM 117 HDG-OF - 12000 шт. Торговельна марка : SIGNODE, виробник : SIGNODE System GmbH. Країна виробництва : US. Графа «38» : вага нето - 540 кг, графа «33»: код товару за УКТЗЕД , ставка мита 5%».

З метою перевірки правильності класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД 03.09.2014 року до відділу контролю за класифікацією та кодуванням товарів управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської митниці Міндоходів направлено запит за № 413406.

04 вересня 2014 року відділом контролю за класифікацією та кодуванням товарів Управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської митниці Міндоходів ухвалено Рішення про визначення коду товару № КТ-195-2014, а товар класифіковано за кодом УКТЗЕД із збільшенням ставки ввізного мита (з 5% на 15%).

Внаслідок зміни коду частини товару різниця митних платежів за митною декларацією від 03.09.2014року № 125130012/2014/413406 становить 4 428 грн.24 коп.

Постановою заступника начальника Київської митниці Міндоходів Бутенко С.С. від 17.12.2014 року в справі про порушення митних правил № 0601/125130012/14 щодо ОСОБА_1, який працює старшим агентом з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «Еколь Логістікс», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 13 284 грн. 72 коп. (а.с. 9-15).

Відповідно до ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Декларант, відповідно до ст. 266 Митного кодексу України зобов'язаний : 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до гр.14 МД № 125130012/2014/413406 декларування товарів здійснено ТОВ «Еколь Логістікс». Згідно даними, зазначеними у графі 54, ЕМД № 125130012/2014/413406 заповнена ОСОБА_1

Судом встановлено, що старший агент з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «Еколь Логістікс» ОСОБА_1 мав можливість самостійно визначити код товару згідно з УКТЗЕД, скориставшись правами наданими декларантам митним законодавством України для виконання обов'язку щодо здійснення декларування або звернутися до митного органу за роз'ясненням, який саме код слід присвоїми товару.

Проте дій, спрямованих на визначення вірного коду класифікації товару не вчинив, хоча достеменно знав, що в супровідних документах на товар вказано два коди, а саме та . Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як досвідчений фахівець з значним стажем у галузі митного оформлення, знав про існуючі розміри ставок ввізного мита за цими кодами та мав намір на заниження митного платежу.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 485 МКУкраїни пов'язаного із заявленням в митній декларації з метою неправомірного звільненнявід сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, характеризується умислом. При цьому, законодавець у вказаній правовій нормі чітко передбачив конкретну мету як обов'язкову ознаку складу правопорушення - намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розміру. В даному випадку мета - це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду що, як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка, проте, є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно небезпечна діяльність особи. При цьому, мета може бути тільки у правопорушеннях, що вчиняються з прямим умислом, оскільки вона є свідченням бажання певного наслідку. Відсутність такої обов'язкової мети виключає склад адміністративного правопорушення. Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України за обставин, викладених у постанові заступника начальника Бориспільської митниці від 17.12.2014 року.

Тобто, згідно постанови митного органу старший агент з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «Еколь Логістікс» ОСОБА_1 заявив у митній декларації № 125130012/2014/413406 від 03.09.2014 року неправдиві відомості щодо визначення коду товару згідно з УКТЗЕД з метою зменшення розміру митних платежів на суму 4 428 грн. 24 коп.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 485 МК України, якою передбачено відповідальність, за дiї, спрямованi на неправомiрне звiльнення вiд сплати митних платежiв чи зменшення їх розмiру, а також iншi протиправнi дiї, спрямованi на ухилення вiд сплати митних платежів.

Ознаками правопорушення (проступку) є протиправність, винність, адміністративна караність та суспільна шкідливість (суспільна небезпечність, антигромадська спрямованість).

Тобто, наявність цих чотирьох ознак і складає фактичні підстави адміністративної відповідальності.

Винність означає, що адміністративним проступком може бути тільки дія, яка вчинена особою умисно або з необережності, в межах порушеної норми.

Зі змісту ст. 485 Митного кодексу України випливає, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру. Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Позивач оскаржує Постанову в справі про порушення митних правил № 0601/125130012/14 Київської митниці Міндоходів від 17.12.2014 р. про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 13 284,72 грн.

Згідно зі статтями 69, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.71 КАС позивач не довів тих обставин, на які посилається щодо порушення його прав щодо складання оскаржуваної Постанови, а відповідач відповідно до ч.2 вказаної статті надав переконливі докази підтвердження законності своїх дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Позивачем митну декларацію до Київської митниці Міндоходів подано 03.09.2014 року. Справу про порушення митних правил розглянуто та винесено відповідну постанову 17.12.2014 року. Таким чином, адміністративне стягнення у виді штрафу накладено на позивача з дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України.

Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставами для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у відповідності до положень ст.531 Митного кодексу України є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповід-ність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом а також інші визначені законом обставини.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 257,262,264-265,266, 268,458-459,467,485,522 МК України, ст.268 КпАП України, ст.ст.7, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Яковлєва