Справа № 800/20/15
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 березня 2015 року м. Київ справа № 800/20/15

О К Р Е М А Д У М К А

судді Муравйова О. В.

по справі № П/800/20/15

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Верховної Ради України про визнання бездіяльності незаконною

26 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції із позовною заявою до Верховної Ради України, Державної судової адміністрації України, Головного управління Державного Казначейства України, Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання бездіяльності незаконною та стягнення коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що будучи обраною суддею Апеляційного суду Дніпропетровської області безстроково, 14 січня 2014 року подала заяву до Вищої ради юстиції про відставку, яку 11 лютого 2014 року задоволено та внесено подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області. Проте, лише 25 грудня 2014 року Верховною Радою України (через 11 місяців) була прийнята постанова № 59-VIII, зокрема про її звільнення. За цей час до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» були внесені зміни, якими із Закону виключена стаття 136, внаслідок чого позивачка втратила право на отримання вихідної допомоги, розмір якої мав би складати 227766 грн.

Розглядаючи позовні вимоги до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності щодо несвоєчасного розгляду питання про прийняття відставки судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про відмову в позові.

Керуючись частиною 3 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, висловлюю свою незгоду з постановою Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року у справі № П/800/20/15.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 працювала суддею з 20.06.1982 року.

Постановою Верховної Ради України від 06.06.1997 року обрана суддею Дніпропетровського обласного суду безстроково. Відповідно до Закону України № 2531-ІІІ від 21.06.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» Дніпропетровський обласний суд набув статусу апеляційного суду Дніпропетровської області.

14 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про відставку.

11 лютого 2014 року Вищою радою юстиції було прийняте рішення № 161/0/15-14 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Дніпропетровськоїх області, у зв'язку з поданням заяви про відставку», яким встановлено, що ОСОБА_1 має необхідний для відставки судді стаж роботи, встановлений Законом України «Про судоустрій і статус суддів», стороннього впливу або примусу на неї при прийнятті рішення про звільнення перевіркою не виявлено, на підставі чого вирішено внести подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

13 лютого 2014 року Вищою радою юстиції до Верховної Ради України внесено відповідно подання № 7/01/12-14 (вх. № 04-15/4-652 від 17.02.14).

25 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято постанову № 59-VIII "Про звільнення суддів", якою відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України у зв'язку з поданням заяви про відставку, звільнено з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1..

Вважаючи протиправною бездіяльність Верховної Ради України, що на думку позивача, полягає у довготривалому (несвоєчасному) розгляді питання про прийняття її відставки, як судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, звернулась до Вищого адміністративного суду з даним позовом.

Виходячи з загальних засад права, бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це певна форма його поведінки, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов'язків згідно з законодавством України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про Регламент Верховної Ради України" № 1861-VI від 10 лютого 2010 року (із змінами та доповненнями).

За змістом статті 19 Конституції України всі органи влади, у тому числі законодавчої, здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах.

Частиною четвертою статті 82 Основного Закону передбачено, що порядок роботи Верховної Ради України встановлюється Конституцією України та Законом про регламент Верховної Ради України.

Відповідно до частини першої статті 82 Конституції України Верховна Рада України працює сесійно.

Зазначене положення також закріплене в статті 9 Регламенту Верховної Ради України, відповідно до якої Верховна Рада проводить свою роботу сесійно (частина перша); сесії Верховної Ради складаються, зокрема, із засідань Верховної Ради; засідання Верховної Ради можуть бути, зокрема, пленарними (частина п'ята).

Стаття 19 Регламенту визначає, що за звичайних обставин перший і третій тижні кожного календарного місяця впродовж сесії відводяться для пленарних засідань Верховної Ради.

Згідно з частиною першою статті 20 Регламенту порядок денний сесії Верховної Ради затверджується Верховною Радою на кожну чергову сесію.

Частиною третьою статті 22 Регламенту передбачено, що проект постанови Верховної Ради про затвердження порядку денного сесії Верховної Ради приймається в цілому більшістю голосів народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради.

Статтями 84 та 91 Конституції України встановлені повноваження Верховної Ради України, які стосуються процедури проведення пленарних засідань та голосування на них.

Позивач та відповідач вірно стверджують, що жодним законодавчим актом не встановлено строки розгляду заяви судді про звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Проте, відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення органом владним повноважень повинно бути прийнято протягом розумного строку.

При цьому, перевіряючи правомірність рішення, дій чи бездіяльності органу владних повноважень суд повинен перевірити чи використане воно з метою, з якою це повноваження надано (пункт 2 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 4 пункту 4 статті 20 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» питання про обрання на посади та звільнення з посад включається до порядку денного позачергово без голосування.

Не спростовані відповідачем доводи позивача про відсутність будь-яких повноважень у Верховної Ради України не прийняти відставку судді.

Із стенограми 48 пленарного засідання Верховної Ради України 05 червня 2014 року вбачається, що на розгляд Верховної Ради України вносився проект постанови з реєстраційним номером 4016а, в якому серед інших суддів пропонувалося звільнити суддю апеляційного суду Дніпропетровської області Кузьменко Валентини Михайлівну у зв'язку із заявою про відставку. Жодних питань до позивачки не виникало. Проте, рішення не було прийняте. Як вбачається із змісту стенограми, обговорювалося питання самостійної зміни Верховною Радою України підстави звільнення суддів, які досягли 65-річного віку: замість звільнення у зв'язку з подачею заяви про відставку звільнити у зв'язку з досягненням 65-річного віку з метою невиплачувати належні таким суддям грошові виплати.

Із стенограми 9 засідання Верховної Ради України 25 грудня 2014 року також вбачається, що під час голосування проекта постанови № 1624 «Про звільнення суддів» до позивачки з боку народних депутатів жодних питань не виникало.

Отже, відповідачем не доведено, що протягом тривалого періоду з 17 лютого 2014 року до 25 грудня 2014 року у відповідача були перешкоди для розгляду питання про звільнення позивачки у зв'язку із заявою про відставку.

Невиправдана тривалість розгляду питання порушила право позивачки на вирішення її питання в розумні строки. Відсутність в законах України, прийняття яких відповідно до пункту 3 статті 85 Конституції України належить до компетенції Верховної Ради України, строків розгляду заяви про звільнення не надає Верховній Раді України права безпідставно зволікати з вирішенням такого питання без поважних на те причин.

Враховуючи викладене, вважаю, що в порушення частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не довів дотримання розумних строків при розгляді заяви судді апеляційного суду Дніпропетровської області про звільнення з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суддя О. В. Муравйов

Суддя О.В. Муравйов