Справа № 826/17179/14
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Шостака О.О.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі: Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу Дніпровського районного центру зайнятості м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "16" лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства соціальної політики України, Дніпровського районного центру зайнятості м. Києва про визнання нечинним у частині нормативно-правового акта та зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від "16" лютого 2015 року позов було задоволено частково. Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 16.02.2015 року та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Дніпровського районного центру зайнятості м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "16" лютого 2015 року - без змін, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Як було встановлено судом першої інстанції, 27 червня 2014 року позивач став на облік безробітних у Дніпровському районному центрі зайнятості м. Києва. В результаті чого, інспектор Дніпровського районного центру зайнятості м. Києва повідомив позивача про те, що він зможе отримувати допомогу по безробіттю лише до 02 листопада 2014 року, спираючись на правову норму, відповідно до якої загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років з дня призначення допомоги по безробіттю (згідно із ч. 4 ст. 22 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття») та виходячи з того факту, що позивач вже ставав на облік безробітних 26 жовтня 2012 року та отримував допомогу з 02 по 30 листопада 2012 року. Не погоджуючись з вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Окружний адміністративний суд м. Києва прийшов до висновку про необхідність частково задовольнити позов. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне. Як свідчать матеріали справи, вперше до Дніпровського районного центру зайнятості позивач звернувся 26.10.2012 року. Статус безробітного позивач отримав 02.11.2012 року, відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення». Виплата допомоги по безробіттю була призначена позивачу на підставі ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 02.11.2012 року по 30.11.2012 року (29 днів). В подальшому, позивач був знятий з обліку з 01.12.2012 р., відповідно до абзацу 2 п.п.1 п. 20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних», у зв'язку з самостійним працевлаштуванням. Вдруге до Дніпровського районного центру зайнятості м. Києва позивач звернувся 27.06.2014 року, оскільки був звільнений з роботи за угодою сторін (ст. 36 п. 1 КЗпП України) 20.06.2014 року. Вдруге статус безробітного позивач отримав 27.06.2014 року, відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Виплата допомоги по безробіттю була призначена позивачу на підставі ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 04.07.2014 р. по 02.11.2014 р. (122 дні). Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років. Згідно абзацу 1 пункту 6.12 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінпраці України від 20.11.2000 р. № 307, у разі чергового визнання в установленому порядку особи безробітною, якій виплата допомоги по безробіттю припинялась у зв'язку з працевлаштуванням, виконанням робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами, зайняттям підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, у межах двох років, протягом яких виплачується допомога по безробіттю, тривалість її виплати враховується сумарно. Призначена допомога по безробіттю виплачується в межах цього дворічного періоду. Оскільки позивача вдруге 27.06.2014 року було визнано в установленому порядку безробітним у межах дворічного періоду, протягом якого виплачується допомога по безробіттю, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що тривалість виплати допомоги по безробіттю йому вираховується сумарно. Відповідно до зазначених норм чинного законодавства та наявних у справі доказів вбачається, що з урахуванням виплати допомоги з 02 листопада 2012 року по 30 листопада 2012 року (29 днів) та з 04 липня 2014 року по 02 листопада 2014 року (122 дні), загальна кількість днів допомоги позивачу становила 151 день, що є меншим ніж 360 календарних днів протягом двох років з 02 листопада 2012 року по 02 листопада 2014 року, з дня призначення першої допомоги по безробіттю 02 листопада 2012 року. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для припинення виплати позивачу допомоги по безробіттю - відсутні, проте як з 03 листопада 2014 року для позивачу повинен відраховуватися новий дворічний період, протягом якого відбувається виплата допомоги по безробіттю, з урахуванням того факту, що його останнє звільнення відбулося за угодою сторін (згідно з п. 1 ст. 36 КзПП), та керуючись п. 1 ч. 5 ст. 31 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно з яким, при звільненні за угодою сторін виплата допомоги скорочується на 90 календарних днів протягом двох років.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Дніпровського районного центру зайнятості м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "16" лютого 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги Дніпровського районного центру зайнятості м. Києва - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "16" лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС України та може бути оскаржена в двадцятиденний термін шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.