Справа № 817/399/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

817/399/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/399/15

16 березня 2015 року

10год. 10хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Мельничук О.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Кузнецовська об'єднана державна податкова інспекція головного управління державної фіскальної служби у Рівненській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління механізації будівельних і шляхових робіт"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ :

Кузнецовська об'єднана державна податкова інспекція головного управління державної фіскальної служби у Рівненській області звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління механізації будівельних і шляхових робіт" про стягнення податкового боргу в сумі 25 332, 98 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшло письмове клопотання, в якому позивач просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення чи розгляд справи без його участі не подавав.

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні подані письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління механізації будівельних і шляхових робіт» як суб'єкт господарської діяльності, включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України як юридичну особу код ЗКПО 3445607.

18.09.2006 p. за № 20 Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління механізації будівельних і шляхових робіт» взято на податковий облік як платника податків у Кузнецовській об'єднананій державній податковій інспекції.

24.10.2006 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління механізації будівельних і шляхових робіт» видано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 25263983 серії НБ № 410957.

Згідно даних обліку та звітності Володимирецького відділення Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області станом на 06.02.2015 року по Товариству з обмеженою відповідальністю «Управління механізації будівельних і шляхових робіт» рахується податкова заборгованість в сумі 25 332,98 грн., в т.ч. пеня в сумі 445,98 грн., а саме: 24 312,98 грн. в т.ч. пеня в сумі 445,98 грн. по податку на додану вартість; 1020,00 грн. по податку на прибуток .

На момент розгляду справи судом, заборгованість перед бюджетом відповідачем не погашено.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1. ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з вимогами п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.129.1.1. п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого

грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Суми грошових зобов'язань відповідача є узгодженими і являються сумою податкового боргу.

В силу вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо, у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-III (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачав, як один з заходів примусового стягнення податкової заборгованості, порядок направлення 2-х податкових вимог щодо сум податкового боргу, які передбачали в разі невиконання сум по вимозі проводити примусове стягнення, до якого входить і стягнення в судовому порядку (ст. 3 Закону).

Відповідно п.6.2.3 ст. 6 вказаного закону податковою інспекцією направлено на адресу відповідача податкові вимоги: № 1/53 від 08.12.2008р., яку відповідач отримав 08.12.2008р. та № 2/2 від 13.01.2009р., яку відповідач отримав 16.01.2009р.

Всі активи відповідача знаходяться у податковій заставі, про що зроблено записи у витягах про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 45988716 від 26.12.2014р., та № 26809766 від 13.04.2010р.

Здійснено опис активів відповідача, про що складено акт опису №7 від 25.02.2009 р.

Однак, незважаючи на вжиті заходи щодо стягнення податкового боргу, на даний час борг перед бюджетом не погашений.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його територіальні органи.

Також пунктом 41.2 ст. 41 цього Кодексу передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України встановлено право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Також, пунктом 95.1. статті 95 цього Кодексу встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3. Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги податкового органу є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління механізації будівельних і шляхових робіт" (ЗКПО 3445607) податкову заборгованість в сумі 25 332,98 грн., в т.ч. пеню в сумі 445,98 грн., шляхом звернення стягнення на активи за реквізитами, на які необхідно здійснити стягнення: 24 312,98 грн., в т.ч. пеня в сумі 445,98 грн. по податку на додану вартість; 1020,00 грн. по податку на прибуток.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.