Справа № 527/653/15-а
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/653/15-а
провадження № 2-а/527/35/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 рокуГлобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Левицької Т.В.

при секретарі - Папенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити належним чином розрахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому прохала визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області в частині не включення для обчислення їй пенсії сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області нарахувати та виплатити їй (з урахуванням проведених виплат) пенсію з 03 липня 2012 року, виходячи з усіх отримуваних нею виплат, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач послалася на положення статей 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 2008 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Мотивувала тим, що до 02 липня 2012 року працювала в управлінні пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області на посаді головного спеціаліста відділу пенсійного забезпечення. З 03 липня 2012 року вона отримала право на пенсію за віком. Відповідач при обчисленні їй розміру пенсії, як державному службовцю, незаконно не включив суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, які входять до заробітку державного службовця і на які фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Вона звернулася до управління ПФУ України в Глобинському районі з письмовою заявою про нарахування їй пенсії з 03 липня 2012 року з урахуванням усіх видів заробітку, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески та надала довідку про складові її заробітної плати за формою, встановленою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1. Своїм листом № 6/К-04 від 03.03.2015 року назване управління відмовило їй в цьому.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача направив до суду заперечення та заяву про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позовних вимог прохали відмовити.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

Сторонами визнано і не заперечується, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі, як особа, якій з 03.07.2012 року призначена і виплачується пенсія за віком згідно Закону України «Про державну службу». При призначенні пенсії до сум заробітку для призначення пенсії не були включені суми отримуваної позивачем матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати, на які фактично були нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески (на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Вказані суми в довідці управління пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області № 3789/03 від 03.07.2012 року про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», яка надавалася позивачу і пред'являлася нею до управління ПФУ в Глобинському районі для призначення пенсії, включені до графи «Інші виплати». За період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2012 року вони склали усього 12793 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 та у постанові від 28 травня 2014 року у справі № 21-97а13. Оскільки вказані постанови Верховного Суду України ухвалювалися у справах з приводу неоднакового застосування законодавства в аналогічних правовідносинах, висловлена в них правова позиція є обов'язковою для суду першої інстанції. Згідно п.1, п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, суд вважає, що порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, передбаченому законом, може бути поновлено шляхом визнання незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі та зобов'язання відповідача виконати певні дії, а саме, провести нарахування та відповідні виплати, а отже в цій частині позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 13.03.2015 року (ще підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду), в якому, з урахуванням уточнень, прохає задовольнити позовні вимоги з 03.07.2012 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення де адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Даною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З врахуванням вказаних норм Закону без обмеження будь-яким строком мають виплачуватися лиш нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоотриманої пенсії і вищевказані норми Закону до цих правовідносин застосовуватись не можуть

Правовідносини в даній справі повинні розглядатися, в першу чергу, виходячи з правомірності аб неправомірності дій чи бездіяльності органу владних повноважень, на звернення для оскарження яки Кодексом адміністративного судочинства передбачено 6 місяців.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 13.09.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.І ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

Будь-яких доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем не повідомлено, а судом в ході судового розгляду не встановлено.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

Врахувавши дату звернення позивача до суду - 13.03.2015 року, відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку та період за який позивач просить суд захистити його права, суд приходить до висновку, що вона має право на отримання пенсії з 13 вересня 2014 року, виходячи з усіх отримуваних нею виплат, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі вказаної норми суд стягує з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат, понесених на сплату судового збору 73 грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст. 8-12, 17-19, 21,70, 72, 94, 159, 160, 161-163 КАС України, ст.46 Конституції України, ЗУ „Про державну службу", ЗУ „Про оплату праці", ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", ЗУ „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суд,

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити належним чином розрахунок пенсії - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області в частині не включення при обчисленні пенсії ОСОБА_1 сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення - незаконними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі нарахувати та виплатити (з урахуванням проведених виплат) ОСОБА_1 пенсію з 13 вересня 2014 року, виходячи з усіх отримуваних нею виплат, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Позовні вимоги за період з 03.07.2012 року по 12.09.2014 року - залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених судових витрат 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд Полтавської області. В зв'язку з проголошенням вступної та резолютивної частини постанови апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ Т. В. Левицька