Справа № 2а-5117/10/2370
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 березня 2015 року м. Київ В/800/1452/15

№ В/800/1452/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Вербицької О.В., Зайцева М.П., Карася О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши заяву Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (ДПІ) про перегляд Верховним Судом України адміністративної справи № 2а-5117/10/2370 Черкаського окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця (СПД) ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Черкаси

за участю Прокуратури м.Черкаси

про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2015 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкаси та заяву Прокуратури м. Черкаси про приєднання до касаційної скарги залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2010 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011 - без змін.

ДПІ звернулась із заявою про перегляд Верховним Судом України цієї адміністративної справи, посилаючись на неоднакове застосування одних і тих же норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме: норм частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Як на приклад неоднакового застосування цих норм ДПІ посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.02.2011 у справі № 2а-402/08 за позовом ТОВ «Аттіс» до ДПІ у м. Ужгороді про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, від 19.12.2013 у справі № 2а-71/11/2670 за позовом ТОВ «Перрі Констракшн» до ДПІ у Печерському районі м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення та постанову від 16.02.2012 у справі № 28/41-А за позовом ЗАТ «Разнобитпродукт» до ДПІ у Печерському районі м. Києва про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Згідно зі статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; 3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

В судових рішеннях Вищого адміністративного суду України, на які є посилання в заяві як на приклади різного правозастосування, таке, однак, відсутнє.

Так, в постанові від 16.02.2012 та в ухвалі від 17.02.2011 вище зазначені норми матеріального права застосовані судом касаційної інстанції відповідно до встановленого факту безтоварності операцій з поставки, з посиланням на які збільшені суми податкового кредиту в податковому обліку позивачів у цих справах.

В ухвалі ж від 28.01.2015 ці норми застосовані з врахуванням встановленого в судовому процесі фактів здійснення СПД ОСОБА_2 господарських операцій з придбання товарів у ТОВ «Будмонтажмастер» та скасування судом постанови про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 366 та ч.2 ст. 212 Кримінального кодексу України.

В пункті 5 постанови «Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України» від 13.12.2010 № 2 Пленум Вищого адміністративного суду України дав роз'яснення щодо судових рішень, на які робиться посилання для підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, зазначивши, що такими рішеннями можуть бути рішення суду (судів) касаційної інстанції з обов'язковою умовою, що ними (рішеннями) було розв'язано спір по суті або вони перешкоджали провадженню у справі та в цих рішеннях судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

З огляду на те, що ухвалою від 19.12.2013 Вищий адміністративний суд України скасував постановлені у справі судові рішення судів попередніх інстанцій та направив справу на новий розгляд, ця ухвала не може бути підтвердженням різного правозастосування як підстави для допуску справи до перегляду Верховним Судом України.

Беручи до уваги викладене, різне застосування одних і тих же норм матеріального права у адміністративних справах, на судові рішення в яких є посилання в заяві, обумовлене різним складом відносин, до яких ці норми застосовані, у зв'язку з чим відсутні підстави, встановлені пунктом 1 ст. 237 КАС, для допуску адміністративної справи до перегляду Верховним Судом України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області у допуску до провадження з перегляду Верховним Судом України адміністративної справи № 2а-5117/10/2370 Черкаського окружного адміністративного суду за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Черкаси за участю Прокуратури м.Черкаси про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий суддя: Є.А. Усенко
Судді: О.В. Вербицька
М.П. Зайцев О.В. Карась О.В. Муравйов