Справа № К/9991/67279/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2015 р. м. Київ К/9991/67279/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.02.2011р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Тернопільської митниці про скасування наказу, поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Державної митної служби України від 24.12.2010р. №2452-к та наказу Тернопільської митниці від 27.12.2010р. №421-к в частині припинення його перебування на державні службі в митних органах, поновлення на посаді головного інспектора митного поста «Чортків» Тернопільської митниці, або на рівноцінній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.12.2010р. по день поновлення на роботі.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.02.2011р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2011р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами першої та апеляційної інстанцій рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі, зокрема, відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 410 Митного кодексу України у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.

Так, судами встановлено, що позивач перебував на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора митного поста «Чортків» Тернопільської митниці.

Наказом Державної митної служби України від 24.12.2010р. №2452-к за порушення Присяги державного службовця, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» припинено з 27.12.2010р. перебування на державній службі в митних органах позивача.

Наказом Тернопільської митниці від 27.12.2010р. №421-к позивача визнано таким, що звільнений з займаної посади головного інспектора митного поста «Чортків» Тернопільської митниці в зв'язку з припиненням перебування на державній службі в митних органах на підставі наказу Державної митної служби України від 24.12.2010р. №2452-к.

Підставою припинення перебування позивача на державній службі стали виявлені в ході службового розслідування, згідно наказу Державної митної служби України від 09.12.2010р. №1457, неналежне та несумлінне виконання ним службових обов'язків, а також порушення вимог законодавства України та інших нормативно-правових актів під час здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, виходив з того, що в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження факти порушення позивачем нормативно - правових актів, які регламентують порядок здійснення митного контролю та оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України, та посадової інструкції, а тому правомірним є звільнення позивача за порушення Присяги.

Поряд з тим, судами не було враховано, що відповідно до 408 МК України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Відповідно до частини другої статті 410 зазначеного Кодексу у митній службі України діє Статут, який затверджується законом.

Преамбулою Дисциплінарного статуту митної служби України (затв. Законом України від 06.09.2005р.) передбачено, що він визначає суть службової дисципліни, права та обов'язки посадових осіб митної служби України, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень.

Оскільки припинення державної служби на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, тому неможливість застосування до посадової особи митної служби дисциплінарних стягнень аж до звільнення з митного органу повинно бути мотивованим.

Крім того, рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такого виду відповідальності повинен бути не меншим, ніж під час звільнення з митного органу за вчинення дисциплінарного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 21.05.2013р. у справі №21-403а12.

Такі обставини справи, зокрема щодо можливості застосування відносно позивача за допущені порушення дисциплінарного стягненння, з врахуванням тяжкості та характеру вчиненого дисциплінарного проступку, обставин, за яких його було вчинено, ступення вини особи, її попередню поведінку, ставлення до служби та стаж роботи, судами попередніх інстанцій з'ясовані не були.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.02.2011р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2011р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський