Справа № 815/802/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/802/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., при секретарі Кузьменко Е.Х, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року щодо усунення виявлених під час ревізії порушень, а саме: частково визнати протиправними та скасувати у повному обсязі пункти 3,4,5,6,7,8,9,12,13, визнати протиправним та скасувати пункт 10 цієї Вимоги в частині зайвої оплати 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 на суму 623,25 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт" до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року щодо усунення виявлених під час ревізії порушень, а саме: частково визнати протиправними та скасувати у повному обсязі пункти 3,4,5,6,7,8,9,12,13, визнати протиправним та скасувати пункт 10 цієї вимоги в частині зайвої оплати 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 на суму 623,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що більшість пунктів вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області не відповідає фактичним обставинам та нормам чинного законодавства. А саме: -що стосується п.3 вимоги від 02.02.2015 року, то фінансовими планами ДП «ІМТП» на 2012-2014 роки були передбачені витрати на здійснення будівництва основних засобів, у зв'язку з чим висновок з приводу порушення Портом ст. 75 Господарського кодексу України є необгрунтовним. За період 2012-2014 роки відповідні статті витрат були враховані та правомірно затверджені, а твердження з приводу понесення Портом збитків є необґрунтованими. Що стосується п.4 вимоги від 02.02.2015 року, то з метою значного збільшення вантажообігу контейнерів та виконання «Програми щодо збільшення обсягів контейнерних перевезень через морські порти України», яка затверджена керівництвом Міністерства транспорту України в 2004 році, ПП «Укртрансконтейнер» у 2007 році, згідно договору від 22.06.2005 року №435-о, проведена реконструкція причалів №№3,4 та демонтаж залізничних колій №25, №26, №25а, що було передбачено відповідним проектом. Матеріали від демонтажу колій було оприбутковано по бухгалтерському обліку у 2007 році, тому матеріальної шкоди Порту від недостачі не нанесено. Що стосується п.5 вимоги від 02.02.2015 року, то дійсно, ДП «ІМТП» у грудні 2013 року були понесені витрати на загальну суму 972624,00 грн. внаслідок проведеної реконструкції об'їзної автодороги в тилу перевантажувального комплексу причалу №9, будівництва каналізаційного колектору ОК «Альбатрос» та ін., однак при цьому необхідно відзначити, що в даному випадку моментом надання та прийняття відповідних робіт (послуг) є дата підписання актів виконаних підрядних робіт форми КБ -2в. Оскільки зазначені акти були складені та підписані 10.06.2013 року та 12.06.2013 року, тобто до моменту передачі майна прав та обов'язків від ДП «ІМТП» до ДП «АМПУ» згідно розподільчого балансу та акту приймання передачі від 13.06.2013 року, у ДП «ІМТП» були відсутні підстави не відносити зазначені кошти на витрати у грудні 2013 року та списувати основні матеріали в будівництві та ТМЦ у грудні 2013 року. Що стосується п.6 вимоги від 02.02.2015 року, то ДП «ІМТП» не мало правових підстав для укладання правового договору, оскільки житловий будинок було введено в експлуатацію ще в серпні 2014 року. Крім того, ДП «ІМТП» в рахунок інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Іллічівської територіальної громади було виконано цілий ряд робіт на загальну суму 1607,00 грн., про що неодноразово повідомлялась Іллічівська міська рада. Що стосується п.7 вимоги від 02.02.2015 року, то з новими боржниками укладені додаткові угоди до Договору, якими внесені зміни в частині порядку сплати заборгованості, з новими боржниками, які не укладали додаткові угоди, ведеться претензійно-позовна робота. Що стосується п.8 вимоги від 02.02.2015 року, то висновок про безпідставне відшкодування витрат на закордонні відрядження на загальну суму 19311,98 грн. зроблено необґрунтовано, так як відрядження працівників були здійснені у зв'язку із виробничою необхідністю господарської діяльності ДП «ІМТП» та витрати на відрядження документально підтвердженні. Що стосується п.9 вимоги від 02.02.2015 року, то ОСОБА_3, яка має спеціальний дозвіл була прийнята провідним інженером технічного нагляду на 0,5 ставки в ДП «ІМТП» для здійснення робіт по газопостачанню на об'єкті: «Будівництво 5-поверхового 40-квартирного житлового будинку по вул. Паркова». ЇЇ обов'язки технагляду відповідають і співпадають з функціями основного місця роботи -ПАТ «Одесагаз». Робота виконана в повному обсязі, що підтверджується Будівельним паспортом підземного (надземного) газопроводу, газового вводу, актом перевірки якості робіт по підготовки траншей, актом перевірки якості по укладанню поліетиленових труб, актами перевірки якості по засипці траншей та табелями обліку робочого часу. Що стосується п.10 вимоги від 02.02.2015 року, то ДП «ІМТП» частково не погоджується з зазначеним порушенням в частині зайвої оплати суміснику-електромеханіку м/б «Тігріс» ОСОБА_1 на суму 623,25 грн., оскільки зазначена сума була відшкодована Порту під час ревізії. Що стосується п.12 вимоги від 02.02.2015 року, то до складу заборгованості ТОВ «ХРК» перед ДП «ІМТП» не входять штрафні санкції саме в розмірі 27612395,90 грн. Без очікування одержання в майбутньому економічних вигід, підприємство навіть при наявності рішення суду не може відобразити дебіторську заборгованість по таких сумах. Крім того, у випадку відображення належних до одержання санкцій на підставі рішення суду при нульовій імовірності одержання цих коштів, фінансова звітність буде перекручена, недостовірно відображати фінансовий стан і відповідно буде вводити в оману користувачів звітності. Що стосується п.132 вимоги від 02.02.2015 року, то враховуючи, що об'єкти (залізничні колії інв. №13106, 14733, 14734) не було переведено на реконструкцію, модернізацію, тощо відповідно вимогам П(С)БУ амортизація продовжувалась нараховуватися. Враховуючи вищевикладене, пункти Вимоги Держфінінспекції в Одеській області №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року, на думку позивача, за даними підставами є протиправними та не відповідають нормам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Державною фінансовою інспекцією в Одеській області у період з 27.10.2014 року по 19.12.2014 року, з зупиненнями з 24.11.2014 року по 05.12.2014 року на виконання плану роботи Державної фінансової інспекції в Одеській області на ІV квартал 2014 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 23.10.2014 №1727, 1728, 1729, 1730, 1731, 1732, 1733, 1734, 1735, 1736 було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" за період з 01.10.2012 року по 30.09.2014 року, на підставі якої складено Акт ревізії від 26.12.2014 року №05-11/188. (а.с.18-206 т.1)

02.02.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області винесено вимогу №15-05-23-14/921 про усунення виявлених під час ревізії порушень. (а.с.75-80 т.2)

Пунктом 3 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано провести роботу щодо стягнення грошових коштів у сумі 3317767,58 грн. з відповідальної особи начальника Порта з 15.12.2011 року по 13.06.2013 ОСОБА_4, яким затверджена проектно-кошторисна документація без наявності погодження Управителя та довірителів на суму, що перевищує суму фінансування будівництва, передбачену договором №601-о та фінансовим планом та яким підписані договори з підрядними організаціями на виконання будівельних робіт за рахунок власних коштів Порту з реконструкції об'єктів, не віднесених до основних об'єктів Порту.

Пунктом 4 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано: - провести службове розслідування щодо встановлення причин невідповідності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності; - визначити експертним шляхом розмір збитків від нестачі та відобразити нестачу в бухгалтерському обліку; - здійснити заходи щодо списання нестачі майна відповідно до п.21 Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08.11.2007 року №1314.

Пунктом 5 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано: - повідомити балансоутримувачів основних засобів, на об'єктах яких здійснювались роботи капітального характеру про факт здійснення поліпшення їх майна; - у разі схвалення та підтвердження обсягів виконаних робіт укласти договір про відшкодування зазначених витрат, як передбачено ч.2 ст.1158 Цивільного кодексу України; - в іншому випадку стягнути з відповідальних осіб (головний бухгалтер ОСОБА_5, який відповідно до Статуту підприємства та посадової інструкції несе відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність бухгалтерського обліку та статистичної звітності та начальник РБУ ОСОБА_6 в частині несвоєчасного подання до бухгалтерії документів) шкоду, заподіяну Порту у розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 6 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано укласти договір з Іллічівською міською радою та сплатити до місцевого бюджету кошти для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту за результатами будівництва житлового будинку в м.Іллічівськ по вул.Паркова 22А у сумі 150859,00 грн.

Пунктом 7 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано: - стягнути з колишнього працівника ОСОБА_7 грошові кошти, надані як позика та не повернуті при звільненні на загальну суму 49101,2 грн.; - стягнути з колишнього працівника ОСОБА_8 грошові кошти, надані як позика та не повернуті при звільненні на загальну суму 49101,2 грн.; - з метою запобігання допущення порушень, які можуть призвести до втрат, провести претензійно-позовну роботу з іншими звільненими працівниками щодо повернення позик.

Пунктом 8 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано стягнути з осіб, відповідальних у зайвих грошових виплатах кошти у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 9 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано:- стягнути з осіб, відповідальних у зайвих грошових виплатах (табельники, якими складалися та підписувалися табелі обліку робочого часу) кошти у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України; - провести перерахунок та відповідні взаємної звірки щодо сум внесків до Фондів та повернути зайво сплачені кошти.

Пунктом 10 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано: - стягнути з осіб, відповідальних у зайвих грошових виплатах (табельники, якими складалися та підписувалися табелі обліку робочого часу) кошти у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України; - провести перерахунок та відповідні взаємної звірки щодо сум внесків до Фондів та повернути зайво сплачені кошти.

Пунктом 12 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано відобразити в обліку дебіторську заборгованість ТОВ «Хай-Рейз Констракшнз» у сумі 27612395,90 грн.

Пунктом 13 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року зобов'язано відкоригувати в обліку вартість залізничних колій (інв.№ №13106,14733,14734)

Позивач не погоджується з пунктами 3,4,5,6,7,8,9,12,13 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 та п.10 цієї вимоги в частині зайвої оплати 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 на суму 623,25 грн. та просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 3,4,5,6,7,8,9,12,13 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року та п. 10 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року в частині.

Представник відповідача - Державної фінансової інспекції в Одеській області, заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підставі, викладених в запереченнях проти адміністративного позову від 10.02.2015 року (№ вх. 3177/15) та зазначив що вимога щодо усунення виявлених під час ревізії порушень №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року була винесена відповідно до норм чинного законодавства.

Розглянувши оскаржений акт суб'єкту владних повноважень, суд виходячи з положень ч.3 ст.2 КАС України, приходить до висновку, що оскаржувані позивачем пункти 3,5,7,8,9 вимоги в частині зобов'язання стягнути шкоду з відповідальних осіб та п.10 вимоги в частині зайвої оплати 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 на суму 623,25 грн. від 02.02.2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а в іншій частині вимогу №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року прийнято відповідно до норм чинного законодавства виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень

адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах

повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з

використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року N2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст.8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за усуненням виявлених недоліків і порушень.

Частиною 7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

02.02.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області винесено вимогу №15-05-23-14/921 про усунення виявлених під час ревізії порушень (а.с.75-80 т.2).

Суд доходить висновку про законність винесення п.4 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921, враховуючи наступне:

Пунктом 4 Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 року №1314 встановлено, що списанню підлягає майно, що не може бути в установленому порядку відчужене, безоплатно передане державним підприємствам, установам чи організаціям та щодо якого не можуть бути застосовані інші способи управління (або їх застосування може бути економічно недоцільне), у разі, коли таке майно морально чи фізично зношене, непридатне для подальшого використання суб'єктом господарювання, зокрема у зв'язку з будівництвом, розширенням, реконструкцією і технічним переоснащенням, або пошкоджене внаслідок аварії чи стихійного лиха та відновленню не підлягає, або виявлене в результаті інвентаризації як нестача.

Пунктом 21 Порядку списання об'єктів державної власності визначено, що розбирання та демонтаж майна, що пропонується до списання, проводиться тільки після прийняття відповідним суб'єктом управління рішення про надання згоди (згідно з цим Порядком) на списання майна (крім випадків пошкодження майна внаслідок аварії чи стихійного лиха).

Відповідно до п.5 ст.75 Господарського Кодексу України відчужувати майнові об'єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом.

Під час ревізії інвентаризаційною комісією Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" на підставі наказу начальника Порту ОСОБА_2 від 28.10.2014 року №429 проводилася інвентаризація основних засобів, за результатами якої складено та підписано відомості, згідно яких зафіксовано нестачу основних засобів Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" первісною вартістю 5589447,01 грн., залишковою вартістю 3421377,01 грн., а саме: туалет, покриття з/дор шляху, 1 лінія складських площадок причалів №4,5,2 лінія складських площадок причалу №5, тилова складських площадок пр. №4-5, залізнична колія №25, залізнична колія №26, залізнична колія №25а.

Враховуючи, що відсутність основних засобів при обліку їх в бухгалтерському обліку підтверджена безпосередньо працівниками порту та що до суду не надано жодного документа щодо проведення демонтажу залізничних колій та у ДП "Іллічівський морський торговельний порт" відсутній відповідний дозвіл на демонтаж та списання основних засобів, суд доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог про скасування п. 4 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921.

Суд доходить висновку про законність винесення п.6 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921, враховуючи наступне.

Згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 9 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Віповідно до листа від 20.10.2014 року №418/06.1 ДП «Іллічівський морський торговельний порт» звернувся до Іллічівської міської ради з метою укладання договору про пайову участь.

Звернення ДП «Іллічівський морський торговельний порт» було розглянуто на засіданні комісії по визначенню розміру пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Іллічівської територіальної громади від 29.10.2014 року.

Листом виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 31.10.2014 року №1-016-3732 до ДП «Іллічівський морський торговельний порт» направлений проект договору, який був затверджений рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 13.11.2014 року №436.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача про понесення ДП «Іллічівський морський торговельний порт» витрат на благоустрій міста Іллічівськ, що виключає обов'язок сплати пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів, оскільки Іллічівська міська рада не виступала замовником цих робіт, тому не несе зобов'язань щодо їх оплати або зарахування їх вартості як пайовий внесок та чинним законодавством України не передбачена можливість скасування обов'язку сплати пайового внеску у разі здійснення будь-якого обсягу робіт в інтересах територіальної громади без її доручення.

Окрім того, суд зазначає що Декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 26.08.2014 року №ОД01 свідчить тільки про можливість введення об'єкта в експлуатацію та дата реєстрації Декларації відповідно не є фактичної датою введення в експлуатацію.

Враховуючи, що ДП «Іллічівський морський торговельний порт» несвоєчасно звернувся до Іллічівської міської ради, що призвело до не укладання договору пайової участі до завершення будівництва та реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26.08.2014 року №ОД 01 та відповідно внаслідок неперерахування Портом пайового внеску на розвиток інфраструктури, місцевим бюджетом в 2014 році недоотримано коштів у сумі 150859,00 грн., суд доходить висновку про законність прийняття п.6 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921.

Суд доходить висновку про законність винесення п.12 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921, враховуючи наступне:

Пунктом 1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV встановлено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291 на субрахунку 374 "Розрахунки за претензіями" ведеться облік розрахунків за претензіями, які пред'явлені постачальникам, підрядникам, транспортним та іншим організаціям, а також за пред'явленими їм та визнаними штрафами, пенею, неустойками. На субрахунку 715 "Одержані штрафи, пені, неустойки" узагальнюється інформація про штрафи, пені, неустойки та інші санкції за порушення господарських договорів, які визнані боржником або щодо яких одержані рішення суду, арбітражного суду про їх стягнення, а також про суми з відшкодування зазнаних збитків.

Ухвалою Господарського суду від 26.06.2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів (у тому числі ДП «Іллічівський морський торговельний порт») до боржника (ТОВ «Хай-Рейз Констракшнз») з вказівкою черговості їх погашення.

Ухвалою Господарського суду від 26.06.2013 року визнано вимоги ДП «Іллічівський морський торговельний порт» у загальній сумі 107246651,50 грн., з яких: 79634255,6 грн. - кошти основного боргу, 27612395,90 грн. - пені, штрафні санкції, неустойки.

Враховуючи, що для відображення по обліку господарської операції (штрафних санкцій) достатньо наявності рішення суду, яке є первинним документом в бухгалтерському розумінні та господарська операція повинна бути відображена у тому періоді у якому вона була здійснена, а саме у червні 2013 року та обмежень щодо обов'язкової наявності ймовірності отримання цих коштів законодавством не передбачено та враховуючи що штрафні санкції у розмірі 27612395,90 грн. включені до реєстру вимог кредиторів, суд доходить висновку про законність прийняття п.12 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921.

Суд доходить висновку про законність винесення п.13 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921, враховуючи наступне:

Відповідно до п.23 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 р. N 92 нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, який встановлюється підприємством/установою (у розпорядчому акті) при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації.

Згідно п.24 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" при визначенні строку корисного використання (експлуатації) слід ураховувати очікуване використання об'єкта підприємством/установою з урахуванням його потужності або продуктивності.

Частиною 1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Під час перевірки Державною фінансовою інспекцією була проведена інвентаризація основних засобів, якою встановлено відсутність 3 об'єктів основних засобів, а саме: залізнична колія №25(інв. №14733), залізнична колія №26 (інв. №14734), залізнична колія №25а (інв. №13106).

Під час з'ясування офіційних обставин справи було встановлено, що ДП «Іллічівський морський торговельний порт» зазначені колії були демонтовані ще у 2007 році через реконструкцію причалів та демонтаж залізничних колій.

Враховуючи, що ДП «Іллічівський морський торговельний порт» з 2007 року не використовує у своїй господарській діяльності залізничну колію №25 (інв. №14733), залізничну колію №26 (інв. №14734) та залізничну колію №25а (інв. №13106), однак протягом ревізійного періоду безпідставно нараховано амортизаційних відрахувань та віднесено їх на витрати ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на загальну суму 16486,56 грн., суд доходить висновку про законність прийняття п.13 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921.

Суд приходить до висновку про незаконність винесення п.10 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921 в частині зайвої оплати 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 на суму 623,25 грн. враховуючи наступне:

Відповідно до ст.94 Кодексу законів про працю України та ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Державною фінансовою інспекцією під час перевірки встановлено 5 випадків зайвої оплати праці працівникам порту за невідпрацьований час на загальну суму 2515,08 грн. відповідно зайво перераховано єдиного соціального внеску на суму 938,88 грн.

Під час з'ясування офіційних обставин справи, судом встановлено що зайво оплачена за 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 сума в розмірі 623,25 грн. була сплачена, відповідно до прибуткового касового ордера №2992 від 25.12.2014 року.(а.с.6 т.3)

Враховуючи, що зайво оплачена за 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 сума в розмірі 623,25 грн. була сплачена 25.12.2014 року, а саме до складання акту ревізії від 26.12.2014 року №05-11/188, суд приходить висновку про незаконність винесення п.10 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921 лише в частині зайвої оплати 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 на суму 623,25 грн.

Разом з тим, суд приходить до висновку про безпідставність винесення п.3,5,7,8,9 вимоги від 02.02.2015 року №15-05-23-14/921 в частині зобов'язання стягнення шкоди з відповідальних осіб з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від 18.09.2014 року по справі №21-332а14 (номер в ЄДРСР 41019629) за позовом Високопільського районного центру зайнятості Херсонської області до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, виконуючого обов'язки начальника контрольно-ревізійного відділу в Високопільському районі Херсонської області ОСОБА_9 про зобов'язання виконати пункти вимоги та за зустрічним позовом Інспекції до Центру зайнятості про зобов'язання виконати пункти вимоги було встановлено, що в органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки, які відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що: - відповідно до п.3 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області заявлена вимога про стягнення грошових коштів у сумі 3317767,58 грн. з відповідальної особи начальника Порта з 15.12.2011 року по 13.06.2013 ОСОБА_4Г;

- відповідно до п.5 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області заявлена вимога про стягнення з відповідальних осіб (головний бухгалтер ОСОБА_5, який відповідно до Статуту підприємства та посадової інструкції несе відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність бухгалтерського обліку та статистичної звітності та начальник РБУ ОСОБА_6 в частині несвоєчасного подання до бухгалтерії документів) шкоду, заподіяну Порту у розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.;

- відповідно до п.7 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області заявлена вимога про стягнення з колишнього працівника ОСОБА_7 грошові кошти, надані як позика та не повернуті при звільненні на загальну суму 49101,2 грн.; - стягнення з колишнього працівника ОСОБА_8 грошові кошти, надані як позика та не повернуті при звільненні на загальну суму 49101,2 грн.;

- відповідно до п.8 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області заявлена вимога про стягнення з осіб, відповідальних у зайвих грошових виплатах кошти у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

- відповідно до п.9 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області заявлена вимога про стягнення з осіб, відповідальних у зайвих грошових виплатах (табельники, якими складалися та підписувалися табелі обліку робочого часу) кошти у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Враховуючи, що постанова Верховного Суду України є обов'язковою для застосування усіма судами України та обставини встановлені рішеннями Верховного Суду України не підлягають повторному доведенню та обґрунтуванню, під час розгляду цієї справи вважається встановленою обставина щодо відсутності у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу до об'єкту контролю про стягнення виявлених в ході перевірки збитків, тобто прийняття п.3,5,7,8,9 вимоги №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області вчинено поза межами її компетенції, що згідно положень ч.3 ст.2 КАС України, вважається протиправним.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" про визнання протиправною та скасування пункту п.3,5,7,8,9 вимоги в частині зобов'язання стягнення шкоди з відповідальних осіб Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року та пункту 10 в частині зайвої оплати 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 на суму 623,25 грн. вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року підлягають задоволенню, в іншій частині позовних вимог слід відмовити, на підставі положень ч.1, ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати пункти 3,5,7,8,9 в частині зобов'язання стягнення шкоди з відповідальних осіб, пункт 10 в частині зайвої оплати 9 календарних днів відпустки суміснику - електромеханіку м/б "Тігріс" ОСОБА_1 на суму 623,25 грн. вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-05-23-14/921 від 02.02.2015 року щодо усунення виявлених під час ревізії порушень.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 30 березня 2015 року

Суддя Єфіменко К.С.