Справа № 808/4678/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 березня 2015 року м. Київ В/800/1318/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Сороки М.О.,
Мороз Л.Л.,
Мороза В.Ф.,
Черпіцької Л.Т.,
Шведа Е.Ю.,

розглянувши заяву Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про скасування розпорядження, -

в с т а н о в и в :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року, позов задоволено. Скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 385 від 30.06.2010 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року Бердянській районній державній адміністрації Запорізької області відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року.
Не погоджуючись з ухвалою суду касаційної інстанції, Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області звернулася до Вищого адміністративного суду України із заявою про допуск її до перегляду Верховним Судом України.
У заяві заявник вказує на те, що при розгляді справ з аналогічними правовідносинами, суд касаційної інстанції застосовує різні норми матеріального права, зокрема норми статті 125 Земельного кодексу України.
Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом; порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.
Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 4 постанови від 13 грудня 2010 року № 2 «Про судову практику застосування статей 235 240 Кодексу адміністративного судочинства України» роз`яснив судам, що заява про перегляд рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема, різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб`єктивних прав і обов`язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов`язків осіб, які беруть участь у справі, різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню, різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню, різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.
Згідно із ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року, про перегляд якої подана ця заява, суд касаційної інстанції, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права. Так, суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про протиправність спірного у справі розпорядження відповідача № 385, яким було порушено порядок управління майном, яке є у загальнодержавній власності.
Натомість, згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2014 року, на яку посилається заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновком судів попередніх інстанцій щодо пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, і як наслідок залишення позову без розгляду.
Таким чином, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року не відбулося застосування норм матеріального права для розв`язання справи по суті.
З урахуванням описаного, у даному випадку відсутнє неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.
Враховуючи наведене, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав для допуску заяви до провадження.
Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України,

у х в а л и в :

Відмовити Бердянській районній державній адміністрації Запорізької області у допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про скасування розпорядження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Сорока М.О.
Мороз Л.Л.
Мороз В.Ф.
Черпіцька Л.Т.
Швед Е.Ю.