Справа № 820/19906/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р.Справа № 820/19906/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Гуріної В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015р. по справі № 820/19906/14

за позовом ОСОБА_3

до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Калініної Людмили Миколаївни, треті особи ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та Державного реєстратора прав на нерухоме майно Калініної Л.М., треті особи - ОСОБА_5 та ТОВ "ОТП Факторинг Україна", в якому просив суд:

- визнати незаконним і скасувати рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №17193894 від 13 листопада 2014 року, яке винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Калініною Людмилою Миколаївною;

- визнати незаконним і скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №17397770 від 21 листопада 2014 року, яке винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Калініною Людмилою Миколаївною;

- зобов'язати реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок літ. "Д-2" по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 17487886) за ОСОБА_5.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та Державного реєстратора прав на нерухоме майно Калініної Л.М., треті особи - ОСОБА_5 та ТОВ "ОТП Факторинг Україна", про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5, п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2006 року визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок літ. «Д-2» з підвалом літ. «Дп», терасою літ. «д1», лоджією літ. «д4», «д5», крильцем літ. «д2», «дЗ» загальною площею 411,9 кв. м., розташований по АДРЕСА_1. Постановлено зобов'язати КП «Харківське міське БТІ» зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на вказаний житловий будинок.

На підставі вказаного рішення суду була проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3, скасовано рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2006 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

13 листопада 2014 року ОСОБА_3 подав до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області за встановленою формою заяву №8949397 від 13.11.2014 року про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - житлового будинку за АДРЕСА_1, до якої були додані копії рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду, копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також квитанції про сплату державного мита за вчинення реєстраційних дій і за видачу витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Того ж дня державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення про зупинення розгляду заяви №17193894 від 13.11.2014 року, з огляду на те, що в процедурі розгляду заяви та проведення консолідованих пошуків встановлена наявність актуальних записів про обтяження та арешт на житловий будинок літ. "Д-2", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З огляду на вказаний факт, державним реєстратором було запропоновано заявнику надати документ компетентного органу, який підтверджує припинення обтяжень та звільнення з-під арешту.

Оскільки заявником не було надано витребувані державним реєстратором документи у законодавчо встановлений термін, державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Калініною Людмилою Миколаївною прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №17397770 від 21 листопада 2014 року.

Не погодившись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду про їх скасування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з неможливості проведення державним реєстратором реєстраційних дій щодо об'єкта нерухомого майна у випадку наявності обтяжень на такий об'єкт нерухомості.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №17193894 від 13 листопада 2014 року та рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №17397770 від 21 листопада 2014 року державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Калініної Л.М. прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законодавством України, з використанням повноважень, з метою, якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-ІV) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

У статті 3 Закону України №1952-ІV вказано, що Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Частина 2 статті 9 Закону України №1952-ІV передбачає прямий обов'язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію встановити відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав, поданим документам. У разі потреби реєстратор має право вимагати подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України №1952-ІV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з положеннями ч.2 ст.9 Закону України №1952-ІV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Крім того, приписами п. 16 Порядку № 868 встановлено, що у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Як свідчать матеріали справи, рішення про зупинення розгляду заяви позивача обґрунтовано необхідністю надання документу компетентного органу, який підтверджує припинення обтяжень та звільнення з під арешту нерухомого майна - житлового будинку літ. "Д-2" АДРЕСА_1, власником якого вказана ОСОБА_5, оскільки під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність актуальних записів про його обтяження та арешт.

Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5 врегульовано процедуру скасування записів та внесення змін до записів виключно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року затверджено "Порядок використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна".

Відповідно до пункту 6 вище вказаного Порядку передбачено, що перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

Також згідно пункту 8 вищевказаного Порядку встановлено, що за результатом перенесення записів щодо об'єкта нерухомого майна, наявних у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, державний реєстратор робить у відповідних реєстрах відмітку про перенесення відомостей таких записів.

Зі змісту викладених правових норм вбачається, що при перенесенні записів з інформаційних систем Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, Єдиний реєстр іпотек, які діяли до 01.01.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться записи як про право власності так і про обтяження на об'єкти нерухомого майна.

Отже, при скасуванні запису про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на відкритий об'єкт нерухомості, в разі наявності актуальних записів про обтяження або заборон, державному реєстратору необхідно вирішити питання і щодо скасування цих записів.

Також, відповідно до пункту 96 Порядку проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 передбачено, що у разі наявності записів про обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та/або Державному реєстрі обтяжень рухомого майна державний реєстратор переносить відповідні записи до розділу Державного реєстру прав, відкритого на об'єкт нерухомого майна.

Проаналізувавши наведені вище норми матеріального права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження майна є безумовною перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі № 21-357а14.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З наявних матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що згідно копії витягу про державну реєстрацію в державному реєстрі іпотек від 19.02.2007 року за №11306472 та копії витягу в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 19.02.2007 року за № 11306262, будинок АДРЕСА_1 є предметом іпотеки. Борг за кредитним договором, в забезпечення якого був укладений договір іпотеки, складає за інформацією ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 1 513 886,08 гривень за рішенням суду, яке на час розгляду справи не виконано, а отже іпотека є дійсною (а.с. 95-97).

При цьому, ОСОБА_3 надавав згоду на укладення договору іпотеки, що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви про надання згоди на укладення договору іпотеки від 19.02.2007 року. ( а.с. 106).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога державного реєстратора надати документ компетентного органу, який підтверджує припинення обтяжень та звільнення з-під арешту є законодавчо та нормативно обґрунтованою, отже суд не вбачає підстав для визнання незаконним і скасування рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №17193894 від 13 листопада 2014 року, яке винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Калініною Людмилою Миколаївною.

З пояснень сторін судом встановлено, що ОСОБА_3 14.11.2014 року отримав рішення державного реєстратора про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №17193894 від 13 листопада 2014 року.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до статті 24, пункту 5-4 частини 1 Закону України №1952-ІV, державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17397770 від 21.11.2014 у зв'язку з тим, що після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав передбачених п. 5-4 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Таким чином, з огляду на те, що заявником не було надано витребувані державним реєстратором документи у законодавчо встановлений термін, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Калініною Людмилою Миколаївною рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №17397770 від 21 листопада 2014 року, як наслідок відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання незаконним і скасувати вказаного рішення.

Водночас слід зазначити, що ст.26 Закону України №1952-ІV передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Кабінету Міністрів України №3502/5 від 12.12.2011 року передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

З наявних матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами у справі, що в Київському районному суді м. Харкова, станом на теперішній час, розглядається цивільна справа № 640/13534/14-ц за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за позовом третьої особи, що заявляє самостійні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ТОВ "ОТП Факторинг Україна", третьої особи Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, припинення іпотеки та скасування державної реєстрації обтяження з аналогічними вимогами щодо скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5

Отже, на час розгляду справи, відсутнє рішення суду, що набрало законної сили, про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, яке відповідно до діючого законодавства може бути підставою для внесення державним реєстратором до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №17193894 від 13 листопада 2014 року та рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №17397770 від 21 листопада 2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Калініна Л.М., на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законодавством України, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015р. по справі № 820/19906/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2015 р.