Справа № 817/3598/14
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3598/14

02 лютого 2015 року 15год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Челяда О.І.

відповідача-1: представник Шелестюк Т.Ф.,

відповідача-2: Гресько Р.Я.,

відповідача-3: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватне підприємство-фірма "АБРИС"

до Управління Держземагенства у м.Рівному Рівненської області, Начальника управління Держземагенства у м.Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича, Головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м.Рівному Рівненської області Івчик Ольги Василівни
про визнання дій протиправними , -
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулося з адміністративним позовом Приватне підприємство - фірма «Абрис» до Управління Держземагентства у м.Рівному Рівненської області, начальника Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича, головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Івчик Ольги Василівни про визнання дій суб'єктів владних повноважень незаконними (протиправними).

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що 06.05.2014 ППФ «Абрис» листами за №№ 212, 214, 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223 повторно направило в Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області у відповідності до п.4, п.5 ст.186-1 Земельного кодексу України на погодження дев'ятнадцять проектів землеустрою. Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області 16.06.2014 листами № 03 (2310-2319) та № 03-2320 в погодженні дев'ятнадцяти проектів землеустрою відмовлено з тих підстав, що оскільки в ППФ «Абрис» за основним місцем роботи відсутній сертифікований інженер-землевпорядник у відповідності до вимог ст.26 Закону України «Про землеустрій», п.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції господарської діяльності з проведення робіт із землеустрою та земле оціночних робіт» № 5394-VI від 02.10.2012, не може вважатися розробником документації із землеустрою.

Представник позивача зазначив, що проекти землеустрою розроблені ППФ «Абрис» і засвідчені підписом та особистою печаткою сертифікованих інженерів-землевпорядників у відповідності до ст.25 Закону України «Про землеустрій» в термін дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника. ППФ «Абрис» є розробником документації із землеустрою відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №5394-VI з одним сертифікованим інженером-землевпорядником до 01.01.2015. Дане право належить ППФ «Абрис» в силу закону, що встановлено постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 29.08.2013 в справі №817/2785/13-а, від 20.09.2013 в справі № 817/2820/13-а, від 11.02.2014 в справі №817/2771/13-а, які набрали законної сили.

Крім цього, представник позивача пояснив, що з 13.02.2013 по 28.02.2014 в ППФ «Абрис» за основним місцем роботи працював сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_5 Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 14.02.2014 №43 було анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_5, про що останнього повідомлено 28.02.2014. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.04.2014 в справі № 817/847/14, яка набрала законної сили 26.06.2014, наказ Держземагентства України від 14.02.2014 № 43 визнано протиправним та скасовано.

На період з 01.03.2014 по 25.06.2014 відповідальним за якість робіт із землеустрою був сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_6, який працює в ППФ «Абрис» не за основним місцем роботи, по трудовому договору з працівником з 30.04.2013 по даний час.

Представник позивача вважає, що ППФ «Абрис» незалежно від особи сертифікованого інженера-землевпорядника і незалежно від того, на яких умовах він перебуває в трудових відносинах з суб'єктом господарювання, є розробником документації із землеустрою відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 5394-VI до 01.01.2015.

З урахуванням вищенаведеного, представник позивача вважає незаконними (протиправними) дії Управління Держземагенства у м.Рівному Рівненської області щодо відмови в погодженні у погодженні проектів землеустрою, оскільки відповідно до п.п. 5,6,7 ст.186-1 Земельного кодексу України державний орган повинен надати висновок про погодження проекту або про відмову в такому погодженні (а не лист). Окрім цього, відповідно до п.6 ст.186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою може бути лише невідповідність положень проекту вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, а не встановлення хто є розробником документації із землеустрою, що встановлено законом.

Також позивач вважає незаконними (протиправними) дії щодо відмови у погодженні проектів землеустрою начальника Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича та головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області Івчик Ольги Василівни, оскільки зазначені суб'єкти владних повноважень, незаконно відмовивши у погодженні розроблених ППФ «Абрис» проектів землеустрою згідно з п.5, 6 ст.186-1 Земельного кодексу України, порушили ст.10 Закону України «Про державну службу», а саме обов'язок державного службовця додержуватися Конституції та інших актів законодавства України.

З наведених підстав представник позивача просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Відповідача-1 Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області адміністративний позов не визнав з підстав, наведених в письмовому запереченні (а.с.38-39 т.1), та пояснив, що подані ППФ «Абрис» на погодження проекти із землеустрою в цілому не відповідають вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, так як на момент звернення за погодженням вказаних проектів землеустрою на підставі наказу Держземагенства України від 14.02.2014 № 43 було анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_5, що позбавило ППФ «Абрис» статусу розробника документації із землеустрою та стало перешкодою для виконання робіт із землеустрою за відсутності у його складі сертифікованого інженера-землевпорядника. Зазначеним порушено ст.26 Закону України «Про землеустрій» та п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції господарської діяльності з проведення робіт із землеустрою та землеоціночних робіт» № 5394-VI від 02.10.2012. В задоволенні адміністративного позову просив відмовити повністю.

Відповідач-2 та відповідач-3 в судовому засіданні адміністративний позов не визнали з підстав, аналогічних наведеним відповідачем-1, та пояснили, що подані на погодження 06.05.2014 ППФ «Абрис» дев'ятнадцять проектів із землеустрою були повернуті ППФ «Абрис», оскільки зазначений суб'єкт господарювання на час подання вказаних проектів на погодження не мав статусу розробника проектної документації згідно з законом. В задоволенні адміністративного позову просили відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, та їх представників, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з урахуванням такого.

Суд встановив, що Приватне підприємство - фірма "Абрис" 06.05.2014 листом за №212 від 06.05.2014 подало до Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області для погодження проекти землеустрою за списком:

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_7 для індивідуального садівництва код 01.05 в м. Рівне АДРЕСА_1;

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 в м. Рівне, АДРЕСА_2;

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_9 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 в м. Рівне, АДРЕСА_3

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду строком на 49 років гр. ОСОБА_9 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка) код 02.01 в м. Рівне, АДРЕСА_3

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_10, гр. ОСОБА_11 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 в м. Рівне, АДРЕСА_4

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 5 років гр. ОСОБА_12, гр. ОСОБА_13, гр. ОСОБА_14, гр. ОСОБА_15, гр. ОСОБА_16 для городництва код 01.07 в АДРЕСА_5

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_17, гр. ОСОБА_13, гр. ОСОБА_14, гр. ОСОБА_15, гр. ОСОБА_16 для індивідуального садівництва код 01.05 в АДРЕСА_5

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 площею 0,0530 га та гр. ОСОБА_18 в м. Рівне АДРЕСА_6

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 площею 0,0945 га гр. ОСОБА_19, гр. ОСОБА_20 в м Рівне, АДРЕСА_7

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_21 для індивідуального садівництва код 01.05 в м. Рівне, АДРЕСА_8 (навпроти буд.21) (а.с.125-126 т.1).

Також ППФ "Абрис" 06.05.2014 листами № 216-224 подало до Управління Держземагенства у м.Рівному Рівненської області для погодження проекти землеустрою:

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_22 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 в м. Рівне, АДРЕСА_9

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Комунальному закладу "Рівненський обласний протитуберкульозний диспансер" Рівненської обласної ради для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров'я та соціальної допомоги в АДРЕСА_10

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_23 для індивідуального садівництва код 01.05 в м. Рівне, АДРЕСА_11

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_24 для індивідуального садівництва код 01.05 в м. Рівне, АДРЕСА_12

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_25, ОСОБА_26 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 в м. Рівне, АДРЕСА_12

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в короткострокову оренду строком на 5 років гр. ОСОБА_27 для городництва код 01.07 в м. Рівне, АДРЕСА_13

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_19 для індивідуального садівництва, код 01.05 в м. Рівне, АДРЕСА_7

проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_28 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 в АДРЕСА_14

Листом № 214 від 06.05.2014 ППФ "Абрис" повідомило Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області про те, що подані проекти землеустрою розроблені ППФ "Абрис" і засвідчені печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника в межах строку дії кваліфікаційного сертифіката відповідно до ст.25 Закону України "Про землеустрій" (а.с.133-141 т.1).

Суд встановив, що всі вищевказані проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які ППФ "Абрис" були подані до Управління Держземагентства у м.Рівному Рівненської області на погодження 06.05.2014, були посвідчені підписом та печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_5 в 2013 році (а.с.166-175,187-192,196-198, 213-225 т.1) та в 2014 році до 27.02.2014 включно (а.с.176-186,199-212 т.1), окрім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_28, який посвідчений підписом та печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_6 за датою складання документів 25.03.2014 (а.с.193-195 т.1).

Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області листами № 03-2320 від 16.05.2014 та № 03(2310-2319) від 16.05.2014 (виконавець Івчик О.В.) повернуло ППФ "Абрис" всі вищевказані проекти землеустрою з відмовою в розгляді та погодженні з підстав відсутності у суб'єкта господарювання ППФ "Абрис" сертифікованого інженера-землевпорядника, відповідно до ст.26 Закону України "Про землеустрій" та п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 5394-VI від 02.10.2012 не може вважатися розробником документації із землеустрою (а.с.127-128,130-131 т.1).

Оцінюючи правомірність дій відповідачів щодо відмови в розгляді та погодженні проектів землеустрою з зазначених підстав, суд враховує наступне.

Відповідно до п.33 ч.3 ст.9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" N 1775-III від 01.06.2000 в редакції, чинній до 02.10.2012, підлягав ліцензуванню такий вид господарської діяльності, зокрема, як проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт та земельних торгів.

Матеріалами справи стверджується, що Державним агентством земельних ресурсів України 13.03.2008 Приватному підприємству - фірма "Абрис" видано ліцензію серія АВ №390557 на проведення землевпорядних робіт, терміном дії по 10.03.2013 (а.с.27 т.1).

Відповідно до п.2.1.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт, затверджених наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 05.08.2009 N 423, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.08.2009 за N 821/16837, було встановлено кваліфікаційні вимоги до ліцензіатів, які здійснюють господарську діяльність щодо проведення робіт із землеустрою, зокрема: наявність у складі ліцензіата спеціаліста (за основним місцем роботи), який закінчив вищий навчальний заклад за спеціальністю "землевпорядкування", "землевпорядкування та кадастр" або "землеустрій та кадастр" за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст, магістр та має стаж роботи за спеціальністю не менше ніж три роки; призначення цього спеціаліста відповідальним за дотримання вимог земельного законодавства, стандартів, норм і правил при виконанні робіт із землеустрою.

Суд встановив, що з 22.06.2004 до даного часу на ППФ "Абрис" працює на посаді інженера-землевпорядника гр. ОСОБА_5, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці працівника (а.с.1-3 т.2).

Зазначені обставини також були встановлені постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.09.2013 в адміністративній справі № 817/2820/13-а за позовом Приватного підприємства - фірми "Абрис" до Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області, що набрала законної сили, якою, зокрема, встановлено, що гр. ОСОБА_5 наказом від 21.12.2009 № 3 також призначений відповідальним за дотримання вимог законодавства при виконанні робіт із землеустрою (а.с.98-101 т.1).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції господарської діяльності з проведення робіт із землеустрою та землеоціночних робіт" N 5394-VI від 02.10.2012 (далі Закон N 5394-VI), внесено зміни до п.33 ч.3 ст.9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" N 1775-III від 01.06.2000, за змістом яких проведення робіт із землеустрою не підлягає ліцензуванню.

На час виникнення спірних правовідносин правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою визначені Законом України "Про землеустрій" N 858-IV від 22.05.2003, зі змінами та доповненнями (далі Закон N 858-IV).

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону N 858-IV зі змінами, внесеними Законом N 367-VII від 02.07.2013, встановлено, що розробниками документації із землеустрою є:

юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою;

фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Разом з тим, пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 5394-VI встановлено, що до 1 січня 2015 року суб'єкти господарювання, які до набрання чинності цим Законом у встановленому законом порядку отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою і мають у своєму складі інженера-землевпорядника, якого включено до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників згідно з вимогами цього Закону, є розробниками документації із землеустрою.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 5394-VI кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, безоплатно за добровільним зверненням без складання кваліфікаційних іспитів інженерам-землевпорядникам, які на момент набрання чинності цим Законом відповідають одній із таких умов:

працюють у складі суб'єктів господарювання, що у встановленому законом порядку отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою, та призначені відповідальними за якість робіт, що ліцензуються;

перебувають на державній службі та мають стаж служби у державних органах земельних ресурсів понад три роки.

Для видачі кваліфікаційного сертифіката сертифікованого інженера-землевпорядника особи, зазначені в цьому пункті, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, заяву, копію документа (документів) про вищу освіту та копію трудової книжки.

Таким чином, відповідно до приписів пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 5394-VI для одержання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника заінтересована особа повинна підтвердити, зокрема, що на момент набрання чинності цим Законом вона: 1) працює в складі суб'єкта господарювання, який у встановленому порядку отримав ліцензію на проведення робіт із землеустрою, 2) призначена відповідальною за якість робіт, що ліцензуються. При цьому, закон вимагає, що факт перебування в складі відповідного суб'єкта господарювання повинен бути підтверджений копією трудової книжки такого працівника.

Суд встановив, що 13.02.2013 Державним агентством земельних ресурсів України відповідно до пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 5394-VI ОСОБА_5 видано кваліфікаційний сертифікат № НОМЕР_1 (а.с.28,29 т.1) та включено до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників (а.с.5 т.2).

Відтак, Приватне підприємство - фірма "Абрис" відповідно до ч.2 ст.26 Закону N 858-IV та пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 5394-VI, за умови наявності у своєму складі сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_5, якого включено до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників згідно з вимогами цього Закону, з 13.02.2013 набуло статусу розробника документації із землеустрою і при дотриманні визначених законом умов (щодо наявності в своєму складі сертифікованого інженера-землевпорядника, включеного до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників) згідно з вимогами цього Закону, вважається розробником документації із землеустрою до 01 січня 2015 року.

Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 14.02.2014 № 43 кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_5 від 13.02.2013 № НОМЕР_1 анульовано (а.с.30 т.1). Повідомлення про анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_5 отримав 28.02.2014 (а.с.31,32 т.1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.04.2014 в справі № 817/847/14 за позовом ОСОБА_5 до Державного агентства земельних ресурсів України, Кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинення певних дій, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України від 31.01.2014 № 14/70-71 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката НОМЕР_3 від 13.02.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_5. Визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України від 14.02.2014 № 43 про анулювання кваліфікаційного сертифіката № НОМЕР_1 від 13.02.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_5. В решті позову відмовлено.

При цьому зазначеним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_5 на підставі вказаного сертифіката працює за фаховою спеціальністю в ППФ "Абрис", де є єдиним спеціалістом, що має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника (а.с.142-146, 147-150 т.1).

Відомості щодо застосування заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення в адміністративній справі № 817/847/14 відсутні.

Таким чином, у зв'язку з анулюванням наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 14.02.2014 № 43 кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника до 26.06.2014 (дата набрання судовим рішенням законної сили) ОСОБА_5 не мав статусу сертифікованого інженера-землевпорядника.

Щодо доводів позивача про те, що ППФ "Абрис", не зважаючи на анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_5, мало статус розробника документації із землеустрою до 01.01.2015 в силу закону, оскільки на підприємстві на умовах трудового договору працював інший сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_6, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи стверджено, що Державним агентством земельних ресурсів України ОСОБА_6 17.04.2013 видано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № НОМЕР_2 (а.с.35 т.1) та внесено відповідний запис до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників із зазначенням місця роботи інженера-землевпорядника ОСОБА_6 - ТзОВ "Здолбунівзем" (а.с.5 т.2).

В адміністративному позові позивач вказав, що на період з 01.03.2014 по 25.06.2014 відповідальним за якість робіт із землеустрою був інженер-землевпорядник ОСОБА_6, який працює в ППФ "Абрис" не за основним місцем роботи.

Суд встановив, що 30.04.2013 між Приватним підприємством - фірмою "Абрис" та працівником ОСОБА_6 укладено письмовий трудовий договір з працівником, відповідно до умов якого ОСОБА_6 приймається (наймається) на роботу ППФ "Абрис" за професією (посадою) інженер-землевпорядник на строк з 30.04.2013 до 30.04.2015 з погодинною оплатою праці (а.с.33-34 т.1).

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів", згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота проводилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_6 в трудових відносинах в ППФ "Абрис" на умовах строкового трудового договору відповідає встановленим судом обставинам справи.

Суд враховує, що відповідно до ст.48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

З зазначеними нормами цього Кодексу кореспондують положення пункту 1.1 глави 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 N 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за N 110, в якому також встановлено, що на осіб, які працюють за сумісництвом, трудові книжки ведуться тільки за місцем основної роботи.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що наказ про прийняття на роботу ОСОБА_6 в ППФ "Абрис" не видавався, трудова книжка працівником не надавалась, запис в трудову книжку працівника про роботу в ППФ "Абрис" не вносився з тих підстав, що основним місцем роботи ОСОБА_6 є ТзОВ "Здолбунівзем", про що внесено запис до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

За таких обставин суд вважає, що виконання гр.ОСОБА_6 обов'язків інженера-землевпорядника на умовах строкового трудового договору з ППФ "Абрис", при його фактичному працевлаштуванні за основним місцем роботи в ТзОВ "Здолбунівзем", свідчить про те, що вказаний працівник не входить до складу ППФ "Абрис".

Також представник позивача підтвердив, що наказ про покладення відповідальності за якість робіт із землеустрою на ОСОБА_6 не видавався.

Разом з тим, як зазначено вище по тексту судової постанови, відповідно до положень статті 26 Закону України "Про землеустрій", пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 5394-VI, відповідність суб'єкта господарювання статусу розробника документації із землеустрою (до 01.01.2015) пов'язується сукупністю таких факторів: 1) отримання до набрання чинності Законом N5394-VI у встановленому законом порядку ліцензії на проведення робіт із землеустрою; 2) наявність у його складі інженера-землевпорядника, якого включено до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників згідно з вимогами цього Закону. При цьому відповідно до приписів пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 5394-VI для одержання кваліфікаційного сертифіката сертифікованого інженера-землевпорядника факт перебування в складі відповідного суб'єкта господарювання повинен бути підтверджений копією трудової книжки такого працівника, а також така особа має бути призначена відповідальним за якість робіт, що ліцензуються.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що станом на 06.05.2014 на момент подання для погодження проектів землеустрою до Управління Держземагентства у м.Рівному Рівненської області Приватне підприємство - фірма "Абрис" не мало статусу розробника документації із землеустрою в розумінні закону, оскільки в зазначений період кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_5, який перебував в складі ППФ "Абрис", було анульовано, а сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_6 не входив до складу ППФ "Абрис" та не був призначений відповідальним за якість робіт із землеустрою.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України N 2768-III від 25.10.2001 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначені повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Зокрема, встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (частина 1).

Частиною 4 статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Тобто, за змістом наведеної правової норми, правом подання на погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наділений розробник такого проекту.

Відповідно до частини 6 статті 186-1 цього Кодексу підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

За таких обставин суд вважає обгрунтованими доводи відповідачів про невідповідність поданих позивачем на погодження 06.05.2014 проектів землеустрою вимогам закону в цілому, позаяк ППФ "Абрис" в зазначений період втратило статус розробника документації із землеустрою та, відповідно, в нього було відсутнє право подання таких проектів на погодження.

З урахуванням наведеного, позовна вимога про визнання незаконними (протиправними) підстав для відмови в погодженні проектів землеустрою до задоволення не підлягає.

Згідно з частиною 5 статті 186-1 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Суд встановив, що подані 06.05.2014 ППФ "Абрис" проекти землеустрою Управлінням Держземагентства у м. Рівному Рівненської області листами № 03-2320 від 16.05.2014 та № 03(2310-2319) від 16.05.2014 (виконавець Івчик О.В.) були повернуті для ППФ "Абрис" з відмовою в їх розгляді та погодженні. Всупереч приписам ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України висновки про погодження або про відмову в такому погодженні відповідачем-1 не складалися, а відтак суб'єкт владних повноважень діяв не у спосіб, встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно з п.8 ч.1 ст.3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Таким чином, судовому захисту в порядку Кодексу адміністративного судочинства України підлягає дійсне порушене право особи у сфері публічно-правових відносин.

В ході судового розгляду справи судом достовірно встановлено і сторонами не заперечується, що ППФ "Абрис" після набрання чинності судовим рішенням в адміністративній справі №817/847/14 повторно подавало на погодження до Управління Держземагентства у м.Рівному Рівненської області вищевказані проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. За результатами їх розгляду відповідачем-1 у відповідності до ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України складені висновки про погодження проектів землеустрою, а за невідповідності законодавству - висновки про відмову в погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (а.с.40-92 т.1).

За таких обставин суд вважає, що порушене право позивача на отримання висновку про погодження проекту або про відмову в такому погодженні було поновлене в позасудовому порядку ще до моменту звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, а відтак у суду відсутні підстави для захисту порушеного права та визнання протиправними дій відповідача-1 щодо відмови в погодженні проектів землеустрою.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання протиправними дій начальника Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області Греська Романа Яремовича та головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області Івчик Ольги Василівни щодо відмови в погодженні проектів землеустрою, суд враховує наступне.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Дослідженням Положення про Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області встановлено, що Управління відповідно до покладених на нього завдань, у межах, визначених законодавством, бере участь у погодженні документації із землеустрою (п.4.21). При цьому, в розділі 10 Положення начальник Управління не наділений повноваженнями щодо самостійного погодження проектів землеустрою (а.с.38-47 т.2).

Посадова інструкція головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держземагенства у м. Рівному Рівненської області покладає на головного спеціаліста обов'язок забезпечити підготовку, зокрема, висновків про погодження або відмову в погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за зверненнями їх розробників (п.2.4). При цьому посадова інструкція не містить виключних обов'язків відповідача-3 як посадової особи щодо самостійного погодження проектів землеустрою (а.с.48-51 т.2).

Відтак, відповідачі 2 та 3, складаючи та підписуючи листи № 03-2320 від 16.05.2014 та № 03(2310-2319) від 16.05.2014, діяли від імені Управління Держземагентства у м. Рівному Рівненської області, яке, в свою чергу, виступає у спірних правовідносинах суб'єктом владних повноважень в розумінні КАС України. Тому, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідачів 2, 3, суд відмовляє.

З урахуванням вищенаведеного, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Приватному підприємству-фірмі "АБРИС" в позові відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.