Справа № 1324/1396/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м.Київ К/800/39616/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Дрогобицької філії Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Осіріс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал», про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі Дрогобицької філії Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» звернулося до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 21 червня 2012 року № 149 про відмову позивачу у оформленні права власності на квартири № 8, 15, 16, 17, 23, 25 в м.Трускавець по вул.Данилишиних, 59; визнати протиправним та скасувати рішення від 21 червня 2012 року про оформлення права власності на квартири № 8, 15, 16, 17, 23, 25 в м.Трускавець по вул.Данилишиних, 59 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Осіріс»; зобов'язати відповідача вирішити у встановленому законодавством порядку питання стосовно оформлення права власності на квартири № 8, 15, 16, 17, 23, 25 за Публічним акціонерним товариством «Укрінбанк».

Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 27 червня 2013 року позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 21 червня 2012 року № 149 про відмову Публічному акціонерному товариству «Укрінбанк» у оформленні права власності на квартири №№ 8, 15, 16,17, 23, 25 в м.Трускавець по вул.Данилишиних,59; визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 21 червня 2012 року № 148 про оформлення права власності на квартири №№ 8, 15, 16 ,17, 23, 25 в м.Трускавець по вул.Данилишиних,59 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Осіріс»; зобов'язано відповідача вирішити у встановленому законодавством порядку питання стосовно оформлення права власності на квартири №№ 8, 15, 16 ,17, 23, 25 в м.Трускавець по вул.Данилишиних,59.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року задоволено частково апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Осіріс»; скасовано постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 27 червня 2013 року; провадження у справі закрито.

При винесенні ухвали суд апеляційної інстанції виходив із того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року скасувати, постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 27 червня 2013 року залишити без змін.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що його вимоги не пов'язані із визнанням права власності, а заявлені про зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій, тому вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку щодо непідвідомчості цього спору адміністративним судам.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно п.п.1, 7 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Головною ознакою публічно-правового спору є участь у ньому хоча б однією із сторін суб'єкта владних повноважень - органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Владна управлінська функція розуміється як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань. Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій та повноважень, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Як встановлено ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до п.п.10 п.«б» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Пунктом 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, до повноважень органів місцевого самоврядування віднесено оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Також, відповідно до п.8.3 Положення, органи місцевого самоврядування доручають органам БТІ підготовку документів для видачі свідоцтва про право власності.

Предметом позовних вимог у даній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Дрогобицької філії є оскарження рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради про відмову у оформленні права власності, рішення про оформлення права власності та зобов'язання відповідача вирішити у встановленому законодавством порядку питання стосовно оформлення права власності на квартири за позивачем.

Суб'єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог свідчать про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням повноважень та завдань, покладених на нього законом.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про те, що спір у даній справі виник із цивільних правовідносин. Виходячи зі змісту ч.1 ст.1 Цивільного кодексу цивільні відносини засновуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників.

У спірних відносинах їх учасники не є рівноправними суб'єктами, вчинення виконавчим комітетом дій, пов'язаних з оформленням та реєстрацією права власності на нерухоме майно відповідно до визначених законом повноважень є виконанням владних управлінських функцій.

Отже, даний спір є публічно-правовим і відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Висновок суду апеляційної інстанції щодо непідвідомчості цього спору адміністративним судам є невірним.

Відповідно до ч.1 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За вказаними обставинами оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для подальшого апеляційного розгляду.

Вимоги касаційної скарги щодо залишення без змін постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 27 червня 2013 року вирішенню не підлягають, оскільки рішення суду першої станції не переглянуто по суті в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді