Справа № 2а/1770/1449/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2015 р. м. Київ К/800/63670/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Амєліна С.Є.,
Ліпського Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року

у справі за позовом заступника прокурора м. Рівне до Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в м. Рівне Рівненської області про визнання рішення щодо розгляду протесту прокурора незаконним та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року заступник прокурора м. Рівне звернувся до суду позовом про визнання незаконним рішення УПФУ в м. Рівне Рівненської області від 06 квітня 2012 року №5428/08 за результатами розгляду протесту прокурора, визнання протиправними дій відповідача щодо відмови призначити ОСОБА_4 пенсію наукового працівника відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції від 01 жовтня 2011 року, зобов'язання УПФУ в м. Рівне Рівненської області призначити та виплатити ОСОБА_4 з 04 жовтня 2011 року пенсію наукового працівника відповідно до вказаного.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправним рішення УПФУ в м. Рівне Рівненської області від 06 квітня 2012 року №5428/08. Визнано протиправними дії УПФУ в м. Рівне Рівненської області щодо відмови ОСОБА_4 у призначенні пенсії, зобов'язано УПФУ в м. Рівне Рівненської області призначити та виплатити ОСОБА_4 з 04 жовтня 2011 року пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції від 01 жовтня 2011 року.

У касаційній скарзі УПФУ в м. Рівне Рівненської області порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, положень статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що науковий стаж ОСОБА_4 складає 29 років 7 місяців та 25 днів.

Згідно його заяви від 13 вересня 2002 року про переведення з пенсії за віком на другий вид пенсії, йому призначена пенсія як науковому працівнику відповідно до Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність» з дня подання заяви.

З 01 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність». В зв'язку з цим ОСОБА_4 подано заяву про призначення пенсії відповідно до змін в законодавстві. 20 квітня 2004 року відповідачем призначено пенсію згідно поданої заяви.

08 липня 2011 року прийнятий Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI, яким у статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» частини другу, п'яту, десяту, сімнадцяту, двадцять першу та двадцять восьму викладено в новій редакції.

Цей Закон набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 01 січня 2012 року.

04 жовтня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до УПФУ в м. Рівне Рівненської області з заявою про призначення йому пенсії як науковому працівнику відповідно до змін в статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», яка набрала чинності з 01 жовтня 2011 року. При цьому в заяві зазначив, що згідно з цією нормою, пенсія йому може обчислюватися за 60 календарних місяців наукового стажу підряд до 01 липня 2000 року.

Проте, відповідач відмовив у перерахунку пенсії відповідно до змін, посилаючись на відсутність підстав для перерахунку пенсії.

27 березня 2012 року заступником прокурора м. Рівне внесено протест на незаконні дії УПФУ в м. Рівне Рівненської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_4 пенсії наукового працівника відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції від 01 жовтня 2011 року.

06 квітня 2012 року відповідачем винесено рішення, в якому зазначено, що не має підстав для застосування ОСОБА_4 при обчисленні пенсії наукового працівника з 01 жовтня 2011 року норм Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції від 01 жовтня 2011 року в частині обчислення заробітної плати, оскільки пенсія відповідно до цього Закону була призначена позивачу з 13 вересня 2002 року, а всі наступні дії є перерахунком раніше призначеної пенсії.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, прокурор звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що УПФУ в м. Рівне Рівненської області незаконно відмовило ОСОБА_4 здійснити перерахунок пенсії.

Проте, з такими висновками колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» встановлено, що держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років

Згідно із частиною 5 статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового (науково-педагогічного) працівника за основним місцем роботи за весь період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі якщо період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менш як 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Пенсія науковим (науково-педагогічним) працівникам відповідно до цього Закону призначається з дня звернення за призначенням пенсії та за умов звільнення з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, за винятком осіб, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку (частиною 16 статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»).

Відповідно до частини 17 статті 24 вказаного Закону пенсіонерам, які після призначення пенсії відповідно до цього Закону працювали за строковим трудовим договором (контрактом) на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників і набули не менш як 24 місяці страхового стажу, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням стажу наукової роботи після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, з якої обчислена пенсія, або із заробітної плати, визначеної в порядку, передбаченому частинами третьою - сьомою цієї статті, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Пенсія відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» ОСОБА_4 призначена з 13 вересня 2002 року, тому всі наступні дії, що стосуються визначення розміру пенсії, є перерахунком раніше призначеної пенсії.

Таким чином, відсутні підстави застосовувати відносно пенсіонера, якому призначена пенсія у 2002 році, норми Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції з 01 жовтня 2011 року, в частині, що стосується обчислення заробітної плати при призначенні пенсії.

Правових підстав для перерахунку пенсії позивача з 01 жовтня 2011 року не встановлено.

За таких обставин, суди дійшли помилкового висновку про протиправність дій суб'єкта владних повноважень, помилково задовольнили позовні вимоги щодо визнання відмови ОСОБА_4 у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» незаконною та зобов'язали УПФУ в м. Рівне Рівненської області призначити та виплатити ОСОБА_4 з 04 жовтня 2011 року пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції від 01 жовтня 2011 року.

Крім того, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 21 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи.

У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідності з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Таким чином, підставою звернення прокурора до суду є відхилення його протесту або не розгляд протесту прокурора в десятиденний строк.

Предметом такого позову може бути незаконність акту, на який прокурор вніс протест.

На такі вимоги закону суди увагу не звернули та помилково задовольнили позовні вимоги про визнання незаконним рішення УПФУ в м. Рівне Рівненської області від 06 квітня 2012 року №5428/08 про відхилення протесту прокурора.

За таких обставин, підстави для задоволення позову в цій частині також відсутні.

На підставі статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Тому рішення судів першої і апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року скасувати, ухваливши нове судове рішення.

Відмовити у задоволення позову заступника прокурора м. Рівне до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання рішень незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
С.Є. Амєлін
Д.В. Ліпський