Справа № П/811/464/14
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 березня 2015 року м. Київ В/800/935/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Сіроша М.В.,

Бухтіярової І.О.,

Голубєвої Г.К.,

Карася О.В.,

Кошіля В.В.,

перевіривши заяву Головного управління ДФС у Кіровоградській області про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 9 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Гайворонський тепловозоремонтний завод» до Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

9 липня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України Головному управлінню Міндоходів у Кіровоградській області відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду касаційної інстанції Головне управління ДФС у Кіровоградській області звернулося із заявою про допуск для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 9 липня 2014 року і її скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції ст.,ст. 1, 69, 265, 267-273, 313 Митного кодексу України, п. 2.4 ст. 2, п. 10.3 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість», пп. 4.2.1, 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами», ст. 25 Закону України «Про Єдиний митний тариф».

Як на приклад неоднакового застосування цих норм Головне управління ДФС у Кіровоградській області посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Південної митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Імпексмаш» до Кіровоградської митниці про визнання неправомірними дій, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2014 року у справі № 2а-387/10/2670 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Київської регіональної митниці про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Обговоривши викладені у поданій заяві доводи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 9 липня 2014 року не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України, однією з підстав звернення із заявою про перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У судових рішеннях, на які посилається заявник, відсутнє різне правозастосування в подібних правовідносинах, яке відповідно до ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України може бути підставою для перегляду судових рішень в адміністративній справі Верховним Судом України.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13 грудня 2010 року «Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України»).

При вирішенні питання допуску справи до провадження Верховного Суду України враховується сукупність всіх наявних складових ознак неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих норм матеріального права у подібних правовідносинах ухвал Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2014 року, 27 серпня 2014 року, 24 листопада 2014 року, оскільки зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, а свідчать про різні обставини справ, за наслідками оцінки яких суд дійшов різних правових висновків.

Таким чином, ухвала Вищого адміністративного суду України від 9 липня 2014 року не підлягає перегляду Верховним Судом України, оскільки із доданих до заяви копій судових рішень не вбачається неоднакового застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи заяви, колегія суддів не знаходить підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 9 липня 2014 року.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити Головному управлінню ДФС у Кіровоградській області у допуску до провадження Верховного Суду України справи за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Гайворонський тепловозоремонтний завод» до Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 9 липня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді: Сірош М.В.

Бухтіярова І.О.

Голубєва Г.К.

Карась О.В.

Кошіль В.В.