Справа № 816/791/15-а
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/791/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді - Бойка С.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2015 року Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в сумі 2 795,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб - підприємців на суму 2 795,40 грн., який виник в результаті несплати відповідачем авансового внеску за даним платежем.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 24 березня 2015 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), зареєстрована як фізична особа - підприємець 05.02.1998.

Як платник податків відповідач знаходиться на податковому обліку у Миргородський ОДПІ з 04.03.1998.

З 21.03.2013 ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування та відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування є платником єдиного податку за ставкою 20% група - 2.

Згідно із п. 295.1 та п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ) платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно матеріалів справи щомісячний розмір авансових внесків єдиного податку для відповідача на підставі його заяви розраховано податковим органом на 2013 рік в розмірі 229,40 грн. та на 2014 рік в розмірі 243,60 грн.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Оскільки відповідачем тривалий час не проводилася сплата авансових внесків з єдиного податку, на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України та з метою погашення податкового боргу в сумі 688,20 грн. керівником Миргородської ОДПІ сформовано податкову вимогу №36-17 від 19.09.2013, яка направлялась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу, що рахується за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 становить 2795,40 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості та відомостями картки особового рахунку платника податків ФОП ОСОБА_1

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи наявність у відповідача обов'язку зі сплати податкових зобов'язань, а у позивача - прав на контроль за сплатою податкових зобов'язань і штрафних (фінансових) санкцій та на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову - про стягнення не сплаченої на дату судового розгляду справи суми боргу в розмірі 2795,40 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суму податкового боргу по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 2 795,40 грн. (дві тисячі сімсот дев'яносто п'ять гривень 40 копійок) шляхом перерахування на бюджетний рахунок № 0012, код бюджетної класифікації: 18050400, одержувач: УК Миргородський район/м.Мирогрод/18050400, код 37845125, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко