Справа № 820/17945/14
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 березня 2015 р. № 820/17945/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання -Абояна І.І.

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішень про застосування штрафних санкцій та податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області , в якому просив суд скасувати рішення про застосування штрафних санкцій №4/20-36-2114/ від 22.09.2014 року; №5/20-36-21-14/ від 22.09.2014 року; №6/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №7/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №8/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №9/20-36-2114/ від 23.09.2014 року та податкове повідомлення-рішення № від 09.10.2014 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що зареєстрована як фізична особа - підприємець, основним видом діяльності є роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах (основний) (код КВЕД 47.29), господарську діяльність здійснює в малій архітектурній формі, яка розташована за адресою АДРЕСА_1. 26.09.2014 р. отримала акт "Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами" №210/20-40-21-02-10/ від 18.09.2014р., з якого їй стало відомо, що відбулась перевірка. На підставі вказаного акту відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 09.10.2014 р. Крім того, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем рішеннями №4/20-36-21-14/ від 22.09.2014 року; №5/20-36-21-14/ від 22.09.2014 року; №6/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №7/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №8/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №9/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року до позивача застосовано фінансові санкції. Позивач вважає, що фактів порушень податкового законодавства допущено ним не було, перевірки взагалі не проводились, а висновки акту перевірки створені штучно та не відповідають дійсності.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги і доводи заявленого позову, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та поданих до суду запереченнях проти позову заперечував, посилаючись на те, що оскаржувані рішення про застосування штрафних санкцій №4/20-36-2114/ від 22.09.2014 року; №5/20-36-21-14/ від 22.09.2014 року; №6/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №7/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №8/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №9/20-36-2114/ від 23.09.2014 року та податкове повідомлення-рішення № від 09.10.2014 р. Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області винесені відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, пояснення свідків, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 пройшла передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набула правового статусу суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця, включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ЄДРПОУ НОМЕР_1 та перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в Індустріальній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Як свідчать матеріали справи, 23.09.2014 року Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за порушення ФОП ОСОБА_1 приписів чинного законодавства на підставі ст. 17 Закону № 481/95-ВР прийняті наступні рішення про застосування фінансових санкцій: рішення №4/20-36-21-14 про застосування фінансових санкцій в сумі 6800 грн. за порушення приписів статті 153 Закону № 481/95-ВР, в частині продажу слабоалкогольного напою особі, що не досягла 18 років; рішення №5/20-36-21-14 про застосування фінансових санкцій в сумі 6800 грн. за порушення приписів статті 153 Закону № 481/95-ВР, в частині продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років; рішення №6/20-36-21-14 про застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн. за порушення приписів статті 15 Закону № 481/95-ВР стосовно здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії; рішення №7/20-36-21-14, про застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн. за порушення приписів статті 15 Закону № 481/95-ВР щодо здійснення роздрібної торгівлі

тютюновими виробами без наявності ліцензії; рішення №8/20-36-21-14 про застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн. за порушення приписів статті 15 Закону № 481/95-ВР в частині зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру; рішення №9/20-36-21-14 про застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн. за порушення приписів статті 15 Закону № 481/95-ВР щодо зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру.

Вищевказані рішення були прийняті на підставі матеріалів правоохоронного органу, Орджонікідзевського РВ ХГУ ГУМВС України в Харківській області, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ХА № 016471 від 19.06.2014, складеного за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно продавця ФОП ОСОБА_1 - громадянки ОСОБА_4; письмових пояснень неповнолітньої особи - ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1.), що підтверджується копіями сторінок паспорту), письмових пояснень особи, що скоїла правопорушення: продавця ФОП ОСОБА_1 - громадянки ОСОБА_4; протоколу особистого огляду від 19.06.2014; листом ГУ Міндоходів у Харківській області від 07.07.2014 №2813/9/20-40-21-02-20, яким повідомлено, що ФО-П ОСОБА_1, що здійснює діяльність в торгівельному павільйоні, розташованому за адресою АДРЕСА_1, не видавалася ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_4, обіймаючи посаду продавця в торговому павільйоні, розташованому за адресою; АДРЕСА_1, здійснила продаж двох пляшок слабоалкогольного напою "SНАКЕ" ємністю 0,33 л. та однієї пачки цигарок "Style super slims" неповнолітній особі - гр. ОСОБА_5

В протоколі про адміністративне правопорушення наявна відмітка про згоду гр. ОСОБА_4 з обставинами правопорушення, а також відсутність будь-яких зауважень та клопотань з даного питання.

В письмових поясненнях гр. ОСОБА_4, повідомила, що працює продавцем в даному торговому павільйоні на підставі трудового договору, укладеного з Позивачем. Віком гр. ОСОБА_5 не цікавилась, документи, які посвідчують вік особи, також не, вимагала. За вказаною адресою підприємницьку діяльність провадить ФО-П ОСОБА_1. що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії Е №392482 від 01.01.2012.

Крім того, постановою адміністративної комісії Київського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради від 09.07.2014, якою гр. ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на останню штраф в сумі 510,00 грн.

Відповідно до статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів № 481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує вказані товари, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу розміром 6800 гривень, а у разі роздрібної торгівлі алкогольними напрями без наявності ліцензій - фінансові санкції у вигляді штрафу розміром 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень. Рішення про стягнення штрафів, передбачених цією статтею, уповноважені приймати органи доходів і зборів.

Згідно приписів статті 15 Закону № 481/95-ВР, зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, шо підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

Враховуючи викладене, обов'язок у суб'єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у тому випадку, коли місце зберігання продукції не співпадає з місцем здійснення торгівлі.

Так, під час відпрацювання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення ФО-П ОСОБА_1 встановлено, що даний суб'єкт господарювання не отримував ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, отже, відповідно, не вживав заходів по внесенню місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного реєстру.

За вказане порушення абз. 11 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено застосування до суб'єктів господарювання фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень.

Отже, суб'єктом відповідальності за порушення приписів статей 15 та 15 3 Закону № 481/95-ВР с суб'єкт господарювання, яким організована та проводиться діяльність з продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481/95-ВР, регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 Порядку № 790 також передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481/95-ВР, приймаються, зокрема, керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу державної податкової служби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. За приписами пункту 8 Порядку № 790, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

В той же час, однією із функцій органів доходів і зборів є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підпункт 19.1.16 пункт 19.1 стаття 19 Податкового кодексу України).

В свою чергу, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи доходів і зборів уповноважено застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на них.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про правомірність прийнятих відповідачем рішень про застосування фінансових санкцій, які прийняті податковим органом на підставі матеріалів правоохоронних органів: протоколу про адміністративне правопорушення ХК № 00414403 від 11.07.2000 року, постанови адміністративної комісії Київського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради від 09.07.2014, якою гр. ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на останню штраф в сумі 510,00 грн. - які на момент розгляду справи є чинними та не скасованими, письмових пояснень неповнолітньої особи - ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) та особи, що скоїла правопорушення - гр. ОСОБА_4; протоколу особистого огляду від 19.06.14, листа ГУ Міндоходів у Харківській області від 07.07.2014р. № 2813/9/20-40-21-02-20, яким повідомлено, що ФОП ОСОБА_1, не видавалась ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.10.2014 р. Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 18.09.2014 року Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, відповідно до наказу від 11.09.2014 рок № 329, на підставі Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України, Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", постанов Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854 „Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями", від 31 березня 1999 року № 500 „Про впорядкування видачі суб'єктам підприємницької діяльності ліцензій на право оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим і виноградним, алкогольними напоями та тютюновими виробами", від 7 серпня 2001 року № 940 „Про заходи щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та справляння акцизного збору", від 30 жовтня 2008 року № 957 „Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва"; наказу Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 24.07.02 № 218 „Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами" та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та с спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні проведено перевірку торгівельного павільйону, який розташовано за адресою АДРЕСА_1 та який належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_2).

За результатами зазначеної перевірки складено "Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами" від 18.09.2014 року №210/20-40-21-02-10/.

Перевіркою встановлені порушення позивачем вимог Закону України від 06.07.95

р. №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме:

- пункт 1 статті 3 Закону 265/95-ВР не проведення розрахункової операції через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій на суму 28,50грн. (пачка цигарок з фільтром "Кепі" за ціною 18,00грн. та пляшка слабоалкогольного напою "Ром Кола" за ціною 10,50грн.) з не роздрукуванням розрахункового документу. За вчинення зазначеного порушення, згідно п. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, передбачено застосування штрафної санкції за вчинення вперше - 1 грн;

- пункт 2 статті 3 Закону 265/95-ВР не видача розрахункового документу (чеку) на суму 28,50грн. За вчинення зазначеного порушення згідно п.1 ст.17 Закону № 265/95-ВР передбачено застосування штрафної санкції за вчинення вперше - 1 грн.;

- пункт 12 статті 3 Закону 265/95-ВР - ведення з порушенням встановленого законом порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 9367,50грн. За вчинення зазначеного порушення передбачено застосування штрафної санкції згідно ст. 20 Закону 265/95-ВР (у розмірі подвійної вартості неоподаткованих товарів, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) 9 367,50грн.*2 = 18 735,00грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 09.10.2014 № про застосування до ФО-П ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 18737,00грн.

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті перевірки від 18.09.2014 року №210/20-40-21-02-10/, на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, встановив наступне.

Положеннями підпункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (надалі Кодекс) визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема, отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту . алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підпункт 80.2.5).

На адресу ГУ Міндоходів у Харківській області надійшли матеріали адміністративного провадження за частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення ("Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами") відносно громадянки ОСОБА_4, яка працює продавцем у ФО-П ОСОБА_1, що підтверджує наявність визначеної чинним законодавством підстави для проведення фактичної перевірки позивача.

Враховуючи наявність обставини, визначеної підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Кодексу, керівником ГУ Міндоходів у Харківській області, прийнято рішення про проведення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1, оформлене наказом від 11.09.2014 р. №329.

Відповідно до приписів пункту 81.1 статті 81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У відповідності до вимог підпункту 80.2 статті 80, підпункту 81.1 статті 81 Кодексу посадовими особами ГУ Міндоходів у Харківській області, до початку проведення фактичної перевірки продавцю ФО-П ОСОБА_1 ОСОБА_4 (особі, яка фактично проводять розрахункові операції) пред'явлено копію наказу "Про проведення фактичної перевірки" від 11.09.2014 №329, направлення на проведення перевірки від 12.09.2014 року №245 та службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Проте, продавець ОСОБА_4 відмовилася розписатися у направленнях на перевірку та від отримання копії наказу. Зазначений факт зафіксовано в акті від 18.09.2014 №15/20-40-21-02-40/.

В ході проведення фактичної перевірки господарської одиниці, що належить позивачу у присутності подавця ОСОБА_4, фахівцями ГУ Міндоходів у Харківській області, були встановлені товарні запаси за місцем реалізації товару (алкогольні та тютюнові вироби) на суму 9 367,50грн., які знайшли своє відображення у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації фактичних залишків ТМ-Л (додаток №3 до акту перевірки). При цьому, накладні (товарно-транспортні накладні), інші документи на ТМЦ на вказану суму, зазначені у додатку, в ході проведення перевірки надані не були.

Вказане також підтверджується поясненнями інспекторів податкового органу, які проводили перевірку - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитаних в судовому засіданні в якості свідків.

У відповідності до вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівкові та або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені у такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Стаття 6 Закону №265/95-ВР визначає, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва.

Крім того, пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-ХІУ (далі - Закон №996-ХІУ) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Так, статтею 2 зазначеного Закону визначено, що він поширюється на юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм власності, а також на представництво іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність.

Згідно із пунктами 1, 3 і 5 статті 9 Закону №996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Відтак, підприємством на підставі первинних документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій (зокрема, придбання товару для подальшої реалізації), ведеться облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а підтвердити або спростувати правильність (повноту, своєчасність) такого обліку виявляється можливим лише при звірці даних обліку з первинними документами.

У відповідності до пункту 17 Порядку провадження торговельної діяльності та правилами торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2006р. №833, забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

Положення статті 3 Закону № 265/95-ВР визначають обов'язок суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій. або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1); видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (пункт 2).

Стаття 2 Закону №265/95-ВР містить визначення розрахункової операції як приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг).

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону касовий чек є розрахунковим документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну;

При цьому, пунктом 5 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від. 28.08.2013 № 417, визначено, що реєстрація продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів через реєстратор розрахункових операцій проводиться одночасно з розрахунковою операцією. Розрахунковий документ на понад суму проведеної операції видається особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї. Розрахункова операція вважається проведеною через реєстратор розрахункових операцій, якщо дані про її обсяги введені в режимі реєстрації.

Допущені позивачем порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР зафіксовані в акті фактичної перевірки від 18.09.2014 №210/20/40/21-02-10/. який є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення.

Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що оскільки постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.12.2014 року, яка прийнята за наслідками розгляду адміністративних матеріалів, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення ХА № 013795 від 18.09.2014р., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, то відповідно і відпали обставини, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, оскільки підставою для винесення оскаржуваного рішення, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18737,00 грн. грн. не є протокол про адміністративне правопорушення ХА № 013795 від 18.09.2014р., а є акт перевірки № 210/20-40-21-02-10/ від 18.09.2014р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження виконання в повному обсязі вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, що свідчити б про відсутність встановлених перевіркою порушень.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість відповідач, заперечуючи проти позову, відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України, надав беззаперечні докази на підтвердження правомірності прийнятих рішень, що є предметом оскарження позивачем, що кореспондується з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення про застосування штрафних санкцій №4/20-36-2114/ від 22.09.2014 року; №5/20-36-21-14/ від 22.09.2014 року; №6/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №7/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №8/20-36-21-14/ від 23.09.2014 року; №9/20-36-2114/ від 23.09.2014 року та податкове повідомлення-рішення № від 09.10.2014 р., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, в зв'язку з чим в задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішень про застосування штрафних санкцій та податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. 3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 30.03.2015 р.

Суддя Рубан В.В.