Справа № 464/5545/14-а
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5545/14-а
пр.№ 2-а/464/13/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівська міська рада, про визнання розпорядження протиправним та його скасування,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 28.04.2014 року Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження №179 «Про надання дозволу на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика», яким надано дозвіл на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика на будівництво торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе на АДРЕСА_1. Вказував, що такий отримано ним після здійснення комплексу заходів щодо завершення порядку одержання земельної ділянки, зокрема одержано висновок відділу земельних ресурсів у Сихівському районі, висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища, висновок відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сихівської районної адміністрації, дозвіл Сихівської районної адміністрації на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво торгового центру на земельній ділянці на АДРЕСА_1 Натомість розпорядженням Сихівської районної адміністрації ЛМР «Про призупинення дії дозволу на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика» від 15.05.2014 року №197 призупинено з 15.05.2014 року дію дозволу від 28.04.2014 року. Вважає вказане розпорядження від 15.05.2014 року №197 таким, що порушує його права, просив визнати дане розпорядження протиправним та скасувати його.

Представник позивача в судовому засіданні зазначені позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити та додатково пояснив, що відповідач на його думку діяв всупереч вимогам ст.19 Конституції України. Крім того, зазначив, що Сихівською районною адміністрацією порушено положення ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якими визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції, оскільки оскаржуване розпорядження не відповідає вимогам п.15.2 Правил благоустрою м. Львова від 21.04.2011 року, який містить вичерпний перелік підстав для призупинення дії дозволу на порушення благоустрою, серед яких звернення громадян як підстава дял призупинення не передбачене. Також заперечив проти обгрунтування правомірності оскаржуваного розпорядження порушенням прав громадян, оскільки таке не вбачається із змісту самого розпорядження або інших доказів у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що Сихівська районна адміністрація ЛМР при прийнятті оскаржуваного розпорядження діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв'язку із надходженням звернень громадян, а відтак вважала порушеними їх права.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала пояснення, надані стороною відповідача, проти задоволення позову заперечила, додатково пояснивши, що вважає, що документація на підставі якої надано дозвіл на порушення благоустрою не відповідає вимогам чинного законодавства України, а відтак Сихівською районною адміністрацією ЛМР правомірно призупинено дію дозволу та прийнято оскаржуване розпорядження.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, має право звернутися до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Частиною 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ухвалою третьої сесії шостого скликання Львівської міської ради Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376 затверджено Правила благоустрою м.Львова.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2014 року Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження № 179 «Про надання дозволу на встановлення на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика», яким надано дозвіл на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика на будівництво торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе на АДРЕСА_1.

15.05.2014 року головою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №197 «Про призупинення дії дозволу на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика», яким призупинено з 15.05.2014 року дію дозволу № 29 від 28.04.2014 року з покликанням на численні звернення та масовий супротив мешканців.

Згідно вимог ч.8 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» врегульовано, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Крім того, Конституційний Суд України своїм рішенням від 16.04.2009 року №7-рп/2009 в справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) відзначив, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до приписів ст.ст. 65, 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, з урахуванням того, що розпорядження голови Сихівської районної адміністрації від 15.05.2014 року №197 «Про призупинення дії дозволу на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика», яким призупинено з 15.05.2014 року дію дозволу № 29 від 28.04.2014 року є актом органу місцевого самоврядування та актом одноразового застосування, воно може не може змінюватися, коригуватися чи скасовуватися відповідачем на власний розсуд.

Одночасно, п.15.2 Правил благоустрою м.Львова передбачено вичерпний перелік підстав для призупинення дозволів, а саме згідно пп.15.2.1. Правил передбачено, що дія дозволу може бути призупинена при: виконанні робіт з порушенням вимог затвердженої проектної документації, містобудівних, будівельних, санітарних норм і правил; виявленні фальсифікованих документів; виникненні під час виконання робіт загрози населенню та території; порушенні прав суміжних землекористувачів, а також захищених законодавством України інтересів фізичних та юридичних осіб; невиконанні термінів, зазначених у дозволі, відповідних приписів уповноважених органів та підпорядкованих їм структурних підрозділів; виконанні робіт з порушенням вимог затвердженої проектної документації, містобудівних, будівельних, санітарних норм і правил.

Однак, підстава, яка визначена органом місцевого самоврядування в оскаржуваному розпорядженні для призупинення дії дозволу на порушення благоустрою не передбачена Правилами благоустрою м.Львова. Наявність звернень, як таких не вказує на порушення права.

Згідно зі ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем у судовому засіданні не доведено, що ним правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства прийнято оскаржуване розпорядження, оскільки таке містить покликання на підстави не передбачені приписами нормативно-правових актів, інші підстави для зупинення дії дозволу наведені в судовому засіданні не окреслені в зазначеному розпорядженні та не підтверджені належними й допустимими доказами.

З урахуванням доводів позивача, та того, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку про неправомірність дій Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради щодо призупинення дії дозволу на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика.

На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 65, 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» та керуючись ст.ст.1-2, 6-12, 71-72, 86, 161, 162, 163, 167 КАС України,-

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження № 197 від 15.05.2014 року про призупинення дії дозволу на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика на АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова..

Головуючий: