Справа № 363/2237/14-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2015р. м. Київ К/800/62124/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про перерахунок призначеної пенсії за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пенсії, виходячи з розміру середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, та відмову здійснити призначення та перерахунок пенсії, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які виплачувались за останньою штатною посадою перед звільненням; зобов`язати відповідача обчислити пенсію позивача з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених відповідно до законодавства, в тому числі частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме: посадовий оклад 1100,00 грн., оклад за спеціальним званням 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 492,00 грн., надбавка за виконання особливо-важливих завдань 50% - 861,00 грн., премія 125% - 3228,75 грн., доплати компенсації ПДФО 15% - 890,32 грн., доплати індексації грошового забезпечення 113,28 грн., доплати за роботу в зоні радіоактивного забруднення 10,50 грн., що разом становить 6825,85 грн. з 30 листопада 2013 року; стягнути з відповідача на користь позивача пенсію, що становить 6825,85 грн. з 30 листопада 2013 року, з урахуванням вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23 квітня 2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 952 від 15 жовтня 2012 року, та здійснювати виплати в подальшому.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває на обліку у відповідача та з вересня 2011 року одержує пенсію за вислугу років, розмір якої відповідачем в порушення вимог частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обраховано, виходячи з розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, а не з розміру усіх видів грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нарахування пенсії, виходячи з розміру середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, та відмову здійснити призначення та перерахунок пенсії, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які виплачувались за останньою штатною посадою перед звільненням. Зобов'язано відповідача обчислити пенсію ОСОБА_4 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених відповідно до законодавства, відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме, посадовий оклад 1100,00 грн., оклад за спеціальним званням 130,00 грн., процентну надбавку за вислугу років 40% - 492,00 грн., надбавку за виконання особливо-важливих завдань 50% - 861,00 грн., премії 125% - 3228,75 грн., доплати компенсації ПДФО 15% - 890,32 грн., доплати індексації грошового забезпечення 113,28 грн., доплати за роботу в зоні радіоактивного забруднення 10,50 грн. та зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 суму недоплаченої пенсії виходячи з вище зазначеного розміру грошового забезпечення з 30 листопада 2013 року.

У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області від 31 серпня 2011 року № 1047 ОСОБА_4 було звільнено у відставку з органів внутрішніх справ з 31 серпня 2011 року.

01 вересня 2011 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області позивача поставлено на пенсійний облік та призначено пенсію відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - постанова КМУ № 393) у розмірі 90% від грошового забезпечення.

25 квітня 2014 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з проханням провести перерахунок та виплату невиплаченої частини пенсії відповідно до розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08 травня 2014 року № 1185/с-01 позивачу відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 4 квітня 2006 року № 3591-IV) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI було внесено зміни до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зокрема, слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» виключено та доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ № 393 (з доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45) пенсії обчислюються, зокрема, з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

За правилами частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відновила свою дію частина 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у редакції Закону України від 4 квітня 2006 року № 3591-IV, за правилами якої пенсії особам, які мають право на них за цим Законом, обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою перед звільненням.

Відтак, обчислення у період дії зазначеної норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсій із грошового забезпечення з урахуванням відповідно до пункту 7 постанови КМУ № 393 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням є неправомірним.

Отже, висновки судів попередніх інстанцій про те, що пенсійне забезпечення позивача має здійснюватися, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 12 лютого 2013 року, 14 січня 2014 року та 24 лютого 2015 року у справах № № 21-445а12, 21-463а13, 21-552а14 відповідно.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

О.П. Стародуб