Справа № 2а-7553/11/1111
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2015р. м. Київ К/800/62709/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2 лютого 2012 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Уточнивши позовні вимоги, просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 25 травня 2011 року.
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2 лютого 2012 року, позов задоволено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року змінено постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2 лютого 2012 року в частині дати, з якої позивачу необхідно призначити пенсію, та зазначено дату 11 травня 2011 року.
У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 11 серпня 1998 року.
11 травня 2011 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку йому було відмовлено з тих підстав, що надані ним документи не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (далі - Порядок), та з них не вбачається, що позивач працював на будівництві автодороги «Зелений Мис Чорнобиль» і був задіяний на роботах в населеному пункті Зелений Мис, який не належить до населених пунктів, розташованих в зоні відчуження.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, оскільки в період з 27 липня 1986 року по 27 серпня 1986 року працював на будівництві дороги «Зелений Мис Чорнобиль», куди був відряджений зі свого постійного місця роботи, і надав достатні документи для підтвердження факту перебування його в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстрований в Мін`юсті 27 грудня 2005 року за № 1566/11846) з урахуванням змін, внесених постановою Правління Пенсійного Фонду України від 15 жовтня 2009 року №23-1 (далі - Порядок).
В пункті 7 Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Таким чином, зі змісту пункту 7 вказаного Порядку слідує, що підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Довідкою Кіровоградського АТП 13554 Кіровоградського територіально-виробничого об`єднання автотранспорту № 28 від 24 червня 1998 року підтверджено, що позивач працював на вказаному підприємстві з 9 липня 1985 року по 6 січня 1987 року та в період з 27 липня 1986 року по 27 серпня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно довідки цього ж підприємства № 17 від 4 лютого 1993 року позивач у період з 27 липня 1986 року по 27 серпня 1986 року виконував роботи по перевезенню будівельних матеріалів (щебеню) з пристані на будівництво автодороги «Зелений Мис Чорнобиль» та отримував доплату до середнього заробітку.
Таким чином, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а поданими ним документами підтверджено період роботи та територія, де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.
Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року та змінену постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2 лютого 2012 року без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк