Справа № 817/3878/14
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3878/14

30 січня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області

до Автогосподарства Управління внутрішніх справ України в Рівненській області
пропро стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах , -
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області з позовом до Автогосподарства Управління внутрішніх справ України в Рівненській області про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 за серпень-вересень 2014 року у сумі 2342,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Територіальні органи Пенсійного фонду України в силу закону здійснюють функції з контролю за правильністю, повнотою нарахування і своєчасністю сплати страхувальниками внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також стягнення заборгованості за страховими внесками, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача сум вказаної заборгованості.

Ухвалою від 08.12.2014 року судом відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 17.12.2014 року, відкладено на 26.01.2015 року, відкладено на 28.01.2015 року, відкладено на 30.01.2015 року.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час сторони до суду не з'явились.

Позивач подав суду клопотання про розгляд справи без участі представника управління на підставі наявних матеріалів у справі.

30.01.2015 року представник відповідача подав суду заперечення проти позову, у яких просив суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.

За таких обставин суд, на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з ухвалою від 30.01.2015 року постановив про розгляд справи за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

У поданих суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача зазначив про відсутність заборгованості зі сплати пільгових пенсій відповідача за Списком №2 за спірний період та сплату відповідних сум понесених позивачем фактичних витрат з доданням копії платіжних доручень про сплату за серпень - вересень 2014 року. З таких підстав просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 року підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (зареєстровано в Мінюсті України 16 січня 2004 року за №64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як встановлено судом, Автогосподарство Управління внутрішніх справ України в Рівненській області є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Також судом встановлено, що ОСОБА_1, який працював на підприємстві відповідача, призначена і виплачується пільгова пенсія. Розмір пенсії за період серпень-вересень 2014 року становить 2342,16 грн.

Дотримуючись вимог п.6.4 Інструкції, позивачем на адресу відповідача надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на 2014 рік.

Відповідно до вказаного рахунку відповідач зобов'язаний щомісячно відшкодовувати місячний розмір витрат позивача на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1 за Списком №2 у сумі 1171,08 грн., тобто за період серпень-вересень 2014 року відповідні витрати складають 2342,16 грн. (1171,08 грн. х 2 міс.).

Між тим, наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №339 від 21.08.2014 року та №382 від 18.09.2014 року із відповідним призначенням платежу (відшкодування статті 13 пільгових пенсій за 08м., 09м. 14р. зг. розрах. витрат за 2014р.) підтверджується, що відповідачем відшкодовано позивачу фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за період серпень-вересень 2014 року у суму 2342,16 грн. відповідно до розрахунку таких витрат на 2014 рік, що відповідає розміру заявлених позовних вимог.

Тим самим у суду немає підстав вважати, що за відповідачем рахується заборгованість за спірний період.

Крім того, суд зазначає, що із системного аналізу Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року випливає, що право призначення платежу належить виключно платнику.

За наведених обставин, позовні вимоги спростовуються належними та допустимими доказами та не належать до задоволення з огляду на відсутність заявленої позивачем суми заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період серпень-вересень 2014 року.

Судові витрати по справі згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.