Справа № 821/3377/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015р. м. Київ К/800/47852/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014року

у справі №821/3377/13-а

за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області

до Новотроїцького управління водного господарства,

третя особа: Херсонський експлуатаційно-технічний вузол зв'язку,

про зобов'язання виконати вимогу, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року Державна фінансова інспекція в Херсонській області (далі по тексту Інспекція) звернулась до суду з позовом до Новотроїцького управління водного господарства (далі по тексту Управління), яким просила зобов'язати відповідача виконати в повному обсязі пункт 5 вимоги Інспекції від 10.07.2013р. №21-07-14-14/4151.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013року у справі №821/3377/13-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з того, що висновок Інспекції про порушення Управлінням вимог п.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України, ст.629 Цивільного кодексу України, ст.4, п.п. 1, 35 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є помилковими, а тому вимога про зобов'язання відповідача виконати в повному обсязі пункт 5 вимоги від 10.07.2013р. №21-07-14-14/4151 не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Інспекція звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати вказані вище судові рішення, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Управління подало до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в якому наголошувало на відповідності судових рішень обставинам справи та вимогам законодавства України, просило залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління за ІІ півріччя 2010 р., 2011-2012 р.р., за наслідками якої складено акт ревізії №07-17/06 від 31.05.2013 р.

Згідно вказаного акту відповідачем порушені вимоги п.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України, ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 4, п.п. 1, 35 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), що мало наслідком зайву сплату бюджетних коштів на загальну суму 10 635,04 грн. за рахунок коштів спеціального фонду.

Ревізійним органом надіслано на адресу відповідача лист-вимогу від 10.07.2013р. №21-07-14-14/4151, п.5 якої зобов'язано останнього усунути порушення шляхом стягнення коштів в сумі 10 635,04 грн. з Херсонського експлуатаційно-технічного вузлу зв'язку, а у разі пропуску встановленого строку - відшкодувати порушення за рахунок винної особи, яка допустила зайві грошові виплати.

Управління в добровільному порядку вимога виконана не була, що і стало підставою для звернення Інспекцією до суду із позовом.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між Управлінням та Херсонським ЕТВЗ укладено договори від 28.09.2010 р. №19, від 24.05.2011 р. №13/вз про виконання водолазних робіт та від 12.09.2011 р. №21 про виконання послуг по поточному ремонту трансформатора із заміною обмоток та від 26.02.2010 р. №9/зв про виконання послуг щодо проведення енергоаудиту насосних станцій.

Під час ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача, Інспекцією здійснено зустрічну звірку в Херсонському ЕТВЗ з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, з'ясування реальності та повноти відображення операцій і розрахунків в обліку Управління.

Згідно довідки від ревізійного органу 17.04.2013 р. №07-18/18 Херсонським ЕТВЗ до зустрічної звірки не надано документів, підтверджуючих фактично понесені витрати за договорами, укладеними з Управлінням.

В касаційній скарзі Інспекція стверджує, що Управління безпідставно перерахувало Херсонському ЕТВЗ кошти державного бюджету на оплату послуг, без фактичного підтвердження виконання робіт. Відповідачем зайво витрачені кошти на загальну суму 10 635,04 грн.

З вказаним колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з огляду на наступне.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами п.п.1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи має бути складено під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть складатися на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, первинні документи - це документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Як встановлено судами, виграти па оплату наданих Херсонським ЕТВЗ робіт підтверджені первинними бухгалтерськими документами, а саме договорами на виконання робіт, актами виконаних робіт, калькуляціями, платіжними дорученнями, рахунками-фактурами.

Тому колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про доведеність дійсного виконання робіт.

Крім того, між Управлінням та Херсонським ЕТВЗ укладено договір № 21 від 27.10.2011 року на суму 2194,75 грн. Витрати на оплату робіт з поточного ремонту трансформатора із заміною обмоток підтверджені первинними бухгалтерськими документами, а саме договором, актом приймання виконаних робіт, калькуляцією, рахунком.

Також слід вказати, що калькуляція складена на загальну суму 2194,75 грн. Сума 319,96 грн., на яку робить посилання Інспекція, це вартість матеріалів і вона також зазначена в калькуляції поряд з іншими статтями.

Доводами касаційної скарги зазначене вище не спростовано.

В зв'язку з цим суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позовних вимог Інспекції, оскільки порушення Управлінням вимог п.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України, ст.629 Цивільного кодексу України, ст.4, п.п. 1, 35 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в процесі розгляду справи не знайшло свого підтвердження.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що судами правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014року у справі №821/3377/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: