Справа № 2а/0370/694/11
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Київ К/9991/83219/11

К/9991/67065/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Блажівської Н.Є.

Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційні скарги Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин»

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року

у справі № 2а/0370/694/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин»

до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» (далі - ТОВ «Птахокомплекс «Губин»; позивач) звернулось до суду з позовом до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області (далі - Володимир-Волинська ОДПІ Волинської області; відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /3-3243/23 від 03 березня 2011 в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 143 710,00 грн. (77 389,00 грн. - основний платіж, 66 321,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано правомірністю здійснених контролюючим органом донарахувань.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року апеляційну скаргу ТОВ «Птахокомплекс «Губин» задоволено частково. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року скасовано та прийнято нову - про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № /3-3243/23 від 03 березня 2011 року в частині збільшення ТОВ «Птахокомплекс «Губин» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 52 581,00 грн. (35 954,00 грн. - основний платіж, 16 627,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, відповідач та позивач оскаржили їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій Володимир-Волинською ОДПІ Волинської області касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, ставиться питання про скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.

ТОВ «Птахокомплекс «Губин» у поданій касаційній скарзі, вказуючи на неправильне застосування судовими інстанціями норм матеріального права, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року та прийняти нове рішення, яким визнати нечинним оспорюваний акт індивідуальної дії в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 143 710,00 грн. (77 389,00 грн. - основний платіж, 66 321,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а касаційну скаргу позивача - задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що посадовими особами Володимир-Волинської ОДПІ Волинської області проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Птахокомплекс «Губин» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року, за результатами якої складено акт № 678/23-31603002 від 26 липня 2010 року.

На підставі зазначеного акту перевірки та за результатами адміністративного оскарження, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № /3-3243/23 від 03 березня 2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 158 110,00 грн. (86 989,00 грн. - основний платіж, 71 121,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення товариством пункту 4.1 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7, пункту 8-1.10, підпункту 8-1.15.2 пункту 8-1.15 статті 8-1 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 168/97-ВР) у зв'язку з: неправомірним віднесенням операції з реалізації курячого посліду до скороченої податкової декларації з огляду на те, що такий вид діяльності є самостійним, для нього передбачено окремий підклас Державного класифікатора України ДК 009-96 «Класифікація видів економічної діяльності» (КВЕД) - 01.25.0, однак свідоцтво про реєстрацію позивача як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість не містить виду діяльності з таким кодом; помилковим внесенням до скороченої податкової декларації за квітень 2009 року податкових зобов'язань з податку на додану вартість, сформованих при отриманні попередньої оплати 30 квітня 2009 року за товар, відвантажений у травні 2009 року; протиправним розподілом у процентному співвідношенні з відповідним подальшим частковим віднесенням податкового кредиту з податку на додану вартість, сформованого при придбанні послуг з оренди цілісного майнового комплексу, до скороченої декларації та загальної.

Відповідно до пункту 8-1.1 статті 8-1 Закону № 168/97-ВР резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 8-1.6 цієї статті, може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно з пунктом 8-1.10 статті 8-1 Закону № 168/97-ВР для отримання свідоцтва про реєстрацію як суб'єкта спеціального режиму оподаткування сільськогосподарське підприємство реєструється у відповідному податковому органі за правилами та у строки, що визначені статтею 9 цього Закону для реєстрації платників податку на додану вартість.

У свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування, крім відомостей, передбачених у свідоцтві про реєстрацію платника податку на додану вартість на загальних підставах, повинен міститися перелік видів діяльності такого сільськогосподарського підприємства.

Підпунктом 8-1.15.7 пункту 8-1.15 статті 8-1 Закону № 168/97-ВР передбачено, що повний перелік видів діяльності, на які поширюються норми статті 8-1 Закону № 168/97-ВР, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Такий перелік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2009 року № 23 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в пункті 7 якого до видів діяльності, на які поширюється дія статті 8-1 Закону № 168/97-ВР, віднесено діяльність з розведення птиці: відтворювання поголів'я свійської птиці (курей, гусей, індиків, цесарок, перепілок, страусів тощо), вирощування свійської птиці, одержування яєць, код якої згідно з КВЕД відповідає позиції 01.24.0.

Вид діяльності з таким кодом охоплюється видами діяльності позивача, визначеними в свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, виданому ТОВ «Птахокомплекс «Губин» 01 січня 2009 року.

При цьому в указаному переліку відсутній такий вид діяльності як реалізація гною чи курячого посліду.

В той же час, слід зазначити, що за змістом Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2005, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 26 грудня 2005 року № 375 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за методологічними засадами, принципами побудови та призначенням КВЕД є статистичною класифікацією, створеною як інструментарій для систематизації та групування економічної та соціальної інформації у стандартний формат, який дає змогу обробляти та аналізувати значні обсяги інформації.

У разі використання статистичних класифікацій з метою адміністративного управління, треба враховувати це їхнє первісне та переважне призначення, оскільки тип використовуваних одиниць, порядок визначення та зміни основного виду економічної діяльності, принципи побудови цих класифікацій тісно пов'язані з метою статистичної діяльності.

Таким чином, враховуючи мету створення та природу КВЕД, що є статистичною класифікацією, дані щодо коду КВЕД не можуть бути підставою для обмеження можливості здійснення суб'єктом господарювання видів діяльності в порядку, визначеному законодавством.

З огляду на викладене, слід визнати правильними доводи суду апеляційної інстанції про незаконність збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за вказаним епізодом.

Також, встановивши, що орендована позивачем споруда становить цілісний майновий комплекс, який використовується в господарській діяльності для проведення забою птиці, виробництва м'яса та субпродуктів, Львівський апеляційний адміністративний суд цілком обґрунтовано підтримав правову позицію суду першої інстанції про відсутність підстав для виокремлення адміністративного приміщення, що входить до зазначеного комплексу, та, відповідно, розподілу в процентному співвідношенні суми податку на додану вартість, сплаченої в ціні орендної плати.

В той же час, не можна визнати правильними доводи судів про помилковість внесення товариством до скороченої податкової декларації за квітень 2009 року податкових зобов'язань з податку на додану вартість, сформованих при отриманні попередньої оплати 30 квітня 2009 року за товар, відвантажений у травні 2009 року.

Так, за правилами підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону № 168/97-ВР датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

З урахуванням цієї норми Закону № 168/97-ВР позивач цілком обґрунтовано визначив податкові зобов'язання з податку на додану вартість за операцією з реалізації продукції власного виробництва за правилом першої події, а саме - за датою зарахування на банківський рахунок попередньої оплати за товар, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення № /3-3243/23 від 03 березня 2011 року в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 31 995,50 грн. слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно із статтею 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області залишити без задоволення, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року змінити в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /3-3243/23 від 03 березня 2011 року в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 31 995,50 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /3-3243/23 від 03 березня 2011 року в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 31 995,50 грн.

В решті постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Блажівська Н.Є.

Карась О.В.