Справа № 1805/2а-5607/11
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015р. К/800/10916/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Сумах на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2012 року по справі № 1805/2а-5607/11

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про зобов'язання вчинити певні дії.

Просила суд визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії за віком її чоловіка та здійснити перерахунок розміру її пенсії по втраті годувальника, стягнути з відповідача суму недоплаченої пенсії за період з березня 2011 року по час прийняття рішення.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14 листопада 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду в Зарічному районі м. Суми щодо перерахунку пенсії померлого чоловіка ОСОБА_5, з якої нараховується пенсія по втраті годувальника.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії по втраті годувальника ОСОБА_4 відповідно до статті 37 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), виходячи з розміру пенсії, яку її померлий чоловік отримував за життя. Стягнуто з відповідача на користь позивача недоплачену суму пенсії по втраті годувальника за період з березня по жовтень 2011 року у розмірі 2902,13 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Сумах провести перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_4 згідно зі статтею 37 Закону № 1058-ІV виходячи з розміру пенсії, яку її померлий чоловік отримував за життя, за період з 1 березня 2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 10 березня 2011 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. При даному призначенні пенсії встановлено, що призначена в 2001 році пенсія її чоловіка, ОСОБА_5 не відповідає приписам Договору між Україною та Латвійською Республікою про співробітництво в галузі соціального забезпечення, ратифікованого Законом України від 19 березня 1999 року.

З метою приведення пенсійної справи ОСОБА_5 у відповідність до норм чинного законодавства, період стажу його роботи в Латвійській Республіці виключено із загального трудового стажу. За таких обставин, пенсія годувальника була обчислена з урахуванням страхового стажу 37 років 10 місяців 10 днів і склала 887,27грн, а пенсія позивача була нарахована у розмірі 764 грн.: 443,64 грн.-50% пенсії за віком годувальника, 320,36 грн. - доплата до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого статтею 21 Закону України від 23 грудня 2010 року № 2857-VІ «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Так, ОСОБА_5 за життя, в період з листопада 1989 року по квітень 1993 року, працював на території Латвії. 31 травня 2011 року Зарічним районним управлінням соціального захисту населення (орган, на який було покладено обов'язок призначення та виплати пенсій) йому була призначена пенсія з урахуванням загального стажу роботи 40 років 19 днів, тобто зазначений період роботи було включено до загального стажу роботи.

Згідно з довідкою № 597 від 1 червня 2011 року, виданою Управлінням Пенсійного фонду в Зарічному районі м. Суми, ОСОБА_5 у 2010 році знаходився на обліку та отримував пенсію в розмірі: січень - 2203,49 грн., лютий - 2203,49 грн., березень - 2203,49 грн., квітень - 2230,31 грн., травень - 2230,31 грн., червень - 2230,31 грн., липень - 2230,43 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

5 березня 2011 року позивачу, ОСОБА_4, яка знаходилась на утриманні свого чоловіка, відповідачем була призначена пенсія у зв'язку із втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону № 1058-ІV.

Відповідно до довідки № 223 від 10 листопада 2011 року позивачу з моменту призначення пенсія нараховувалась та виплачувалась в розмірі: березень 2011 року - 653,23 грн., квітень 2011 року - 764 грн., травень 2011 року - 764 грн., червень 2011 року - 764 грн., липень 2011 року - 764 грн., серпень 2011 року - 764 грн., вересень 2011 року - 764 грн., вересень 2011 року - 764 грн. та жовтень 2011 року - 784 грн., що суперечить вимогам статті 37 Закону № 1058-ІV.

Положеннями частини 1 статті 37 Закону № 1058-ІV передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

При цьому визначення розміру пенсії в зв'язку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії, яку отримувала померла особа.

Виходячи зі змісту наведеної законодавчої норми, отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа, тобто, обрахування пенсії відбувається з фактичного її розміру.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, що розмір пенсії по втраті годувальника позивача має бути обрахована із розміру фактично отримуваної її чоловіком пенсії.

Також є обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині виплати пенсії за період з березня по жовтень 2011 року у розмірі 2902,13 грн., оскільки суд в порядку статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України може визнати дії відповідачів законними чи протиправними і в разі незаконності їхніх дій зобов'язати провести нарахування/перерахунок та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій, а тому у відповідності до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2012 року - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Сумах залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.