Справа № 826/809/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 березня 2015 року 11:50 справа №826/809/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 2. Київської міської ради 3. Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 4. Заступника директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Вавриша Андрія Валентиновича 5. Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 6. Центру надання адміністративних послуг апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю "Стафед"
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 1, КМДА), Київської міської ради (далі по тексту - відповідач 2), Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 3, Департамент містобудування та архітектури), Заступника директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Вавриша Андрія Валентиновича (далі по тексту - відповідач 4, Вавриш А.В.), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 5, Департамент земельних ресурсів) та Центру надання адміністративних послуг апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 6, Центр надання адміністративних послуг), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафед" (далі по тексту - третя особа, ТОВ "Стафед"), в якому, з урахуванням уточнень, просить: 1) визнати протиправними дії КМДА щодо здійснення неналежного контролю за опрацюванням, наданням відповідей та висновків структурними підрозділами частині опрацювання проекту землеустрою для передачі у приватну власність позивачу земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1; 2) визнати протиправними дії Департаменту містобудування та архітектури щодо надання висновку від 10 жовтня 2014 року №9989/0/12-1/27-14 щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована по АДРЕСА_1, та скасувати цей висновок, про що винести відповідне рішення; 3) визнати протиправними дії відповідача 4 щодо підписання висновку від 10 жовтня 2014 року №9989/0/12-1/27-14; 4) зобов'язати державного адміністратора дозвільного центру апарату КМДА зареєструвати заяву позивача на одержання документа дозвільного характеру для подальшої підготовки проекту рішення Київської міської ради про виділення земельної ділянки у приватну власність площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1; 5) зобов'язати Департамент земельних ресурсів вчинити дії щодо погодження проекту землеустрою для передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки (№69) площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1; 6) зобов'язати Департамент містобудування та архітектури у визначеному чинним законодавством порядку і строки надати відповідний позитивний висновок щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень стосовно передачі позивачу земельної ділянки площею 0,10 га безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1; 7) зобов'язати Департамент земельних ресурсів вчинити дії щодо підготовки проекту рішення Київської міської ради про передачу у приватну власність позивачу земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по АДРЕСА_1; 8) зобов'язати Київську міську раду вчинити дії щодо прийняття рішення про погодження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки площею 0,10 га ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 відповідно до вимог статті 112 Земельного кодексу України та в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради; 9) винести окрему ухвалу в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, щодо посадових осіб КМДА за фальсифікацією містобудівної документації та порушення конституційних прав громадян на реалізацію конституційного права на землю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/809/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 26 березня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідачів 1, 2, 5, 6 проти задоволення позовних вимог заперечили, представники відповідачів 3, 4 та третьої особи до суду не прибули.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідачів 3, 4 та третьої особи, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 23 лютого 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Київського міського голови із заявою про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована 10 вересня 2007 року за №Д-17826.

Жодного документа до вказаної заяви позивачем не додавалось.

Згідно з повідомленням заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 10 вересня 2007 року №29/233-Д-15515/1 за підписом ОСОБА_3, адресованого ОСОБА_4, направлено заяву позивача для розгляду та надання відповіді у встановленому порядку автору, копію Київраді, терміном до 10 жовтня 2007 року.

На замовлення ОСОБА_1 ТОВ "Стафед" виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 10 жовтня 2014 року №9989/0/12-1/27-14 за підписом заступника директора Вавриша А.В., адресованого ТОВ "Стафед", повідомлено, що відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1, не відповідає вимогам чинного законодавства та містобудівній документації, а вказана територія за функціональним призначенням належить до території перспективних колективних садів та дач.

Позивач вказує, що жодного рішення за його заявою про передачу земельної ділянки Київською міською радою досі не прийнято, посилаючись на триваючі порушення з боку суб'єктів владних повноважень; на думку позивача, на підставі його заяви 10 вересня 2007 за №Д-17826 року та доручення секретаря Київради Довгого О. від 10 вересня 2007 року №29/233-Д-15515/1, яким фактично надано дозвіл на підготовку проекту землеустрою, ТОВ "Стафед" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки; відповідь Департаменту містобудування та архітектури від 10 жовтня 2014 року №9989/0/12-1/27-14 є недостовірною, оскільки цільовим призначенням земельної ділянки на проспекті Перемоги (15 км.) у Святошинському районі міста Києва є житлове, житлово-будівельне, гаражне і дачно-будівельне призначення, і не відповідає підставам для відмови, які встановлені статтею 118 Земельного кодексу України; з урахуванням викладено позивач вражає, що Департаментом землеустрою мали бути б вчинені дії щодо опрацювання, погодження проекту землеустрою, Департаментом містобудування та архітектури - надання відповідного висновку щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень, а Київською міською радою винесення зазначеного питання на розгляд сесії та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства.

Відповідачі 1, 2, 3, 6 у письмових запереченнях проти позову зазначили про відповідність своїх дій вимогам чинного законодавства та відсутність у позивача порушеного права.

Інші відповідачі та третя особа письмових заперечень проти позову чи пояснень до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (тут і далі в редакції чинній на момент подання позивачем заяви про передачу земельної ділянки) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частина сьома статті 118 Земельного кодексу України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень частини восьмої та дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, з нормам Земельного кодексу України, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що процедура одержання громадянином безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розпочинається із подання громадянами відповідного клопотання, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства); і лише після отримання клопотання разом із необхідними документами таке клопотання розглядається відповідною місцевою адміністрацією чи радою, яка дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували подання ОСОБА_1 клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, разом із графічними матеріалами, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та погодженням землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Доводи позивача про надання разом із заявою всіх необхідних документів не приймаються судом, оскільки не підтверджуються документально.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що дозвіл на підготовку проекту землеустрою надано на підставі доручення секретаря Київради Довгого О. від 10 вересня 2007 року №29/233-Д-15515/1, та звертає увагу, що в матеріалах справи міститься лише повідомленням заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 10 вересня 2007 року №29/233-Д-15515/1 за підписом ОСОБА_3, адресоване ОСОБА_4 для розгляду та надання відповіді на заяву ОСОБА_1 та не містить вказівки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки.

Отже, повідомлення на бланку заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 10 вересня 2007 року №29/233-Д-15515/1 не є дорученням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельною ділянки.

Наведене вказує, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1, виготовлений ТОВ "Стафед" на замовлення ОСОБА_1, розроблений фактично без надання Київською міською радою дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У свою чергу відсутність в матеріалах справи доказів подання ОСОБА_1 клопотання про надання безоплатно у власність спірної земельної ділянки разом із необхідними документами та доказів отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, унеможливлює погодити такий проект землеустрою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії КМДА щодо здійснення неналежного контролю за опрацюванням, наданням відповідей та висновків структурними підрозділами частині опрацювання проекту землеустрою для передачі у приватну власність позивачу земельної ділянки, про зобов'язання Департаменту земельних ресурсів вчинити дії щодо погодження проекту землеустрою, про зобов'язання Департаменту містобудування та архітектури надати позитивний висновок щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень, про зобов'язання Департаменту земельних ресурсів вчинити дії щодо підготовки проекту рішення Київської міської ради про передачу у приватну власність позивачу земельної ділянки, про зобов'язання Київської міської ради вчинити дії щодо прийняття рішення про погодження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки нормативно та документально не підтверджуються й не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню також позовні вимоги про визнання протиправними дій Департаменту містобудування та архітектури щодо надання висновку від 10 жовтня 2014 року №9989/0/12-1/27-14 щодо відмови в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки та скасувати цей висновок та позовні вимоги про визнання протиправним дій Вавриша А.В. щодо підписання такого висновку, оскільки лист Департаменту містобудування та архітектури від 10 жовтня 2014 року №9989/0/12-1/27-14 є відповіддю на звернення ТОВ "Стафед", не є якимось висновком та не має ознак відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою; крім того, вище встановлено відсутність підстав для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою у зв'язку із ненаданням позивачем документів, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Доводи позивача про належність спірної земельної ділянки до земель будівництва житлових будинків та посилання на розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "Л-Медіка", суд залишає поза увагою, оскільки, з огляду на ненадання позивачем необхідних документів із заявою про передачу земельної ділянки, вони не стосуються обставин справи.

Так само недоведеними є позовні вимоги про зобов'язання зареєструвати заяву ОСОБА_1 на одержання документа дозвільного характеру для подальшої підготовки проекту рішення Київської міської ради про виділення земельної ділянки, що пред'явлені до Центру надання адміністративних послуг, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав.

Між тим позивачем не доведено, а судом не встановлено, яким чином Центр надання адміністративних послуг порушив прав чи інтереси ОСОБА_1, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 із будь-якими заявами до Центру надання адміністративних послуг, у тому числі щодо одержання документа дозвільного характеру для подальшої підготовки проекту рішення Київської міської ради про виділення земельної ділянки, або докази вчинення Центром будь-яких дій, що стосуються одержання у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1.

Крім того, необґрунтованими є позовні вимоги про винесення окремої ухвали щодо посадових осіб КМДА за фальсифікацією містобудівної документації та порушення конституційних прав громадян.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Між тим, позивачем не доведено, а судом не виявлено під час розгляду даної справи порушень закону з боку посадових осіб КМДА, у тому числі, пов'язаних із фальсифікацією містобудівної документації чи порушенням прав позивача.

Водночас, як встановлює частина друга статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведену процесуальну норму та відсутність в матеріалах справи доказів розгляду заяви ОСОБА_1 про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована 10 вересня 2007 року за №Д-17826, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Київську міську раду розглянути таку заяву у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з формулювання позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Київську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована 10 вересня 2007 року за №Д-17826.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко