Справа № 805/704/15-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 р. Справа №805/704/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 15-05 год.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. при секретарі судового засідання Поповій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу»

про надання дозволу на зупинення видаткових операцій та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу

за участю представників

від позивача: Кравченко В.О. - за дов. від 02.03.2015р.

від відповідача: Олейнікової Ю.С. - за дов. від 19.12.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Костянтинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області заявлено позов до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про надання дозволу на зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, строком на 2 місяці та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на наявність у відповідача податкового боргу зі збору за спеціальне використання води в загальній сумі 245214 грн. 46 коп., який відповідач не сплачує в установлені законодавством строки; зазначає, що з метою опису майна у податкову заставу податковим керуючим здійснений вихід до платника податків, але підприємством не надано документи, необхідні для здійснення опису майна у податкову заставу, про що 9 грудня 2014 року складений відповідний акт. У зв'язку із недопущенням податкового керуючого для опису майна у податкову заставу позивач просить суд надати дозвіл на зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, строком на 2 місяці та зобов'язати відповідача допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач вручив податкову вимогу тільки 9 грудня 2014 року, тобто в день виходу податкового керуючого для опису майна, також зазначає про важкий фінансовий стан підприємства, наявність форс-мажорних обставин, звернення до позивача із листом щодо відстрочення грошових зобов'язань, наявність постанови державного виконавця про арешт коштів від 17 лютого 2015 року, а також відсутність власного майна, яке можна включити до опису майна у податкову заставу.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 00191678 відповідно до витягу з ЄДР від 14 січня 2015 року, має відокремлений підрозділ Костянтинівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (надалі - відповідач), що діє згідно з Положенням № 36 та знаходиться на податковому обліку Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області згідно з довідкою про взяття на облік від 20 травня 2008 року, за адресою: 85106, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Паші Ангеліної, буд. 15. Відповідач має відкриті розрахункові рахунки в банку згідно з довідкою станом на 6 січня 2015 року.

22 липня 2014 року відповідачем подана до позивача податкова декларація зі збору за спеціальне водовикористання за 3 квартали 2014 року, якою задекларований збір до сплати в сумі 245214 грн. 46 коп. по терміну сплати 19 серпня 2014 року. Дане узгоджене грошове зобов'язання відповідачем не сплачено у визначені Податковим кодексом України строки, внаслідок чого у відповідача виник податковий борг в сумі 245214 грн. 46 коп., що підтверджується облікової картки відповідача станом на 31 серпня, 31 грудня 2014 року, 10 березня 2015 року. Наявність податкового боргу станом на день розгляду справи відповідачем не заперечувалася.

2 грудня 2014 року позивачем прийнята податкова вимога № 366-25, відповідно до якої податковий борг відповідача складає 245214 грн. 46 коп. Дана податкова вимога отримана головним бухгалтером відповідача 9 грудня 2014 року, про що свідчить підпис на корінці вимоги. 8 грудня 2014 року позивачем прийняте рішення № 32/05-14-25 про опис майна у податкову заставу. Дане рішення отримано відповідачем 9 грудня 2014 року, про що свідчить вхідний штамп. Отримання вимоги та рішення відповідачем 9 грудня 2014 року не є спірною обставиною між сторонами.

Наказом від 5 грудня 2014 року № 643 призначені податкові керуючі, зокрема, й відповідача, а саме податковий керуючий Шевченко І.В. 9 грудня 2014 року податковим керуючим здійснений вихід до відповідача з метою здійснення опису майна у податкову заставу, однак відповідачем не були надані документи, які необхідні для опису, про що складений акт від 9 грудня 2014 року за формою - додаток 4 до Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів. Факт виходу податкового керуючого до відповідача та ненадання документів для здійснення опису майна у податкову заставу 9 грудня 2014 року підтверджений представником відповідача під час судового розгляду справи.

На підтвердження письмових заперечень відповідачем суду надані копії сертифікату № 1216 про настання обставин непереборної сили від 29 жовтня 2014 року, висновку Торгово-промислової палати від 3 липня 2014 № 2005/12.12-03, листа від 10 грудня 2014 року № 2047/03, яким відповідач повідомив позивача про наявність підстав для відстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу), постанови державного виконавця про арешт коштів від 2 лютого 2015 року, Положення № 36, відповідно до якого майно відокремленого підрозділу Костянтинівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» закріплене на праві оперативного управління, копії Статуту відповідача, журналу реєстрації вхідної кореспонденції, копія податкової вимоги від 2 грудня 2014 року, копія листа позивача від 3 грудня 2014 року № 4797/10/05-14-25-13-3 про наявність податкового боргу, отриманого відповідачем 9 грудня 2014 року,копія рішення про опис майна у податкову заставу.

Згідно відповіді Управління Держземагентства у Костянтинівському районі Донецької області від 8 грудня 2014 року № 2398/01-29 за відповідачем зареєстрована земельна ділянка. За інформацією ДАЇ від 17 грудня 2014 року за відповідачем не зареєстровані транспортні засоби. Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек відомості про об'єкти нерухомого майна відсутні.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, відповідач має податковий борг в сумі 245214 грн. 46 коп.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пунктів 95.1-95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Згідно з пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Отже, підставою для опису майна податковим керуючим є рішення про опис майна у податкову заставу, яке було прийняте позивачем 8 грудня 2014 року та вручене відповідачу 9 грудня 2014 року. Суд вважає помилковим висновок відповідача, що для опису майна необхідним є пред'явлення податкової вимоги. Суд зазначає, що податкова вимога має бути наявною, є підставою для призначення податкового керуючого, однак підставою для опису майна податковим керуючим є рішення про опис майна у податкову заставу.

Абзацом 4 пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України визначено, що акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктом 91.3 статті 91 Податкового кодексу України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Відповідно до пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Пунктом 91.4 статті 91 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Абзацами 2 пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Абзац 3 пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України визначає, що зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Тобто зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є тимчасовим примусовим заходом. Крім цього, з урахуванням вищенаведеної норми, суд не приймає посилання відповідача на відсутність майна, що може бути предметом податкової застави, оскільки, по-перше, для підтвердження відсутності майна платник податків має надати податковому керуючому відповідні документи, по-друге, податковий керуючий має право скласти акт про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, що буде свідчити про відсутність підстав для зупинення видаткових операцій.

За приписами пункту 91.4 статті 91 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Статтею 20 Податкового кодексу України визначені права контролюючих органів, згідно з підпунктом 20.1.32 пункту 20.1 якої встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Стосовно наданих відповідачем копії сертифікату № 1216 про настання обставин непереборної сили від 29 жовтня 2014 року, висновку Торгово-промислової палати від 3 липня 2014 № 2005/12.12-03, листа від 10 грудня 2014 року № 2047/03, яким відповідач повідомив позивача про наявність підстав для відстрочення грошових зобов'язань (податкового боргу), постанови державного виконавця про арешт коштів від 2 лютого 2015 року, суд зазначає, що дані докази не стосуються предмету спору, та не надають права відповідачу не допускати податкового керуючого до виконання повноважень, встановлених Податковим кодексом України.

Оскільки на час звернення до суду у відповідача є наявною сума податкового боргу, платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим відповідних повноважень, суд дійшов висновку, що податковий орган в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, звернувся до суду з позовною заявою про зупинення видаткових операцій та зобов'язання платника податків допустити податкового керуючого до опису майна у податкову заставу, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд також зазначає, що в розумінні статті 91 Податкового кодексу України суд зупиняє видаткові операції, а не надає дозвіл податковому органу для такого зупинення, у зв'язку із чим суд виходить за межі позовних вимог в порядку статті 11 КАС України та задовольняє позовні вимоги позивача шляхом зупинення видаткових операцій Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (85106, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Паші Ангеліної, буд. 15) на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, строком на 2 місяці, та зобов'язання Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про надання дозволу на зупинення видаткових операцій та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу задовольнити повністю.

Зупинити видаткові операції Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (85106, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Паші Ангеліної, буд. 15) на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, строком на 2 місяці.

Зобов'язати Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24 березня 2015 року. Постанова у повному обсязі складена 27 березня 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.