Справа № 2а/0470/17811/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2015 р. м. Київ К/800/19587/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Сіроша М.В.

Федорова М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Дніпропетровської обласної ради на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року по справі № 2а/0470/17811/11 за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області до Дніпропетровської обласної ради, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська», про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської обласної ради, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська», про стягнення заборгованості в сумі 193298,93 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року, у даній справі позовні вимоги задоволені з огляду на їх правомірність.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Комунальне підприємство «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» є комунальним унітарним підприємством, майно підприємства перебуває в управлінні Дніпропетровської обласної ради.

21.02.2011 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська подала до Дніпропетровської обласної ради звернення про розгляд питання щодо прийняття рішення по погашенню податкового боргу підприємств, що належить до комунальної форми власності. У відповідь на вищевказане звернення відповідач надіслав лист №вих.-301/0/2-11 від 11.03.2011 року, в якому зазначено, що підприємство КП «Житлово-комунальна контора міста Дніпропетровська» дійсно має великий податковий борг по платежам до бюджету, але без додаткового фінансування його погашення є неможливим.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, виходили із правомірності звернення ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до Дніпропетровської обласної ради, якій підпорядковане КП «Житлово-комунальна контора м. Дніпропетровська» з вимогою про погашення податкового боргу.

Разом з тим, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що вказані висновки судів не можна вважати такими, що зроблені на підставі повно та всебічно досліджених встановлених фактичних обставин справи.

Так, із набранням чинності Податковим кодексом України порядок погашення податкового боргу платників податків врегульований главою 9 розділу ІІ цього Кодексу.

Джерела сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 Податкового кодексу України.

Відповідності до п.87.2 ст.87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п.96.1, п 96.3 ст.96 Податкового кодексу України у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків. Відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Таким чином, необхідною умовою для застосування порядку, передбаченого даною нормою, та звернення стягнення на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство, є встановлення обставин недостатності коштів, отриманих від продажу майна комунального підприємства, для покриття його податкового боргу та витрат на приведення публічних торгів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли передчасного висновку про задоволення позову, оскільки під час судового розгляду справи не встановили фактів, які б підтверджували дотримання контролюючим органом встановленого Податковим кодексом порядку стягнення податкового боргу з комунального підприємства та вжиття передбачених законом заходів для додержання відповідної процедури.

Вищевказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій не було з'ясовано належним чином обставини справи, у той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги вищевикладене, встановити повно і правильно фактичні обставини відповідно до заявлених позовних вимог та предмету доказування у справі та, в залежності від встановленого й у відповідності до норм матеріального та процесуального права, вирішити даний спір.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дніпропетровської обласної ради задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року по справі № 2а/0470/17811/11 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 6 ст. 254 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підписСірош М.В.
підпис Федоров М.О.