Справа № 804/106/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 січня 2015 р. справа 804/106/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до прокурора прокуратури Запорізької області Шацького Олександра Леонідовича, треті особи - Рада Національної безпеки і оборони України, Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Генеральний прокурор України, ОБСЄ в Україні в особі Координатора ОБСЄ в Україні Андрія Дзюбенко, Венеціанська Комісія, про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними, визнання листа нечинним, зобов'язання відповідача вчинити певні дії та утриматися від вчинення певних дій, встановлення відсутності у відповідача компетенції, а також зобов'язання відповідного підрозділу Державної казначейської служби України стягнути судові витрати, -

в с т а н о в и в:

06 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить: 1) Визнати бездіяльність прокурора Запорізької області Шацького О.Л. в не наданні письмової інформації на інформаційний запит від 02.12.2014 року за особистим підписом в порушення ним розуміння ст. 40 Конституції України; 2) На підставі відсутності у відповідача будь-яких доказів щодо надсилання позивачу листів на інформаційний запит від 02.12.2014 року визнати бездіяльність прокурора Запорізької області Шацького О.Л. щодо відмови загального розгляду та надання відповіді на інформаційний запит позивача від 02.12.2014 року у 5-денний строк; 3) Визнати дії прокурора Запорізької області Шацького О.Л. щодо відмови надання відповіді на інформаційний запит позивача від 15.12.2014 року протиправними; 4) Визнати лист прокурора Запорізької області Шацького О.Л., наданий ним до суду на інформаційний запит позивача від 02.12.2014 року нечинним та таким, який не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації", ч. 1, 4 ст. 20 Закону "Про інформацію", а також ст. 1, частині 1 п. 2 ст.10, статті 3, 4, 5, 14, п. 1 ч.1 ст. 13, частині 1 статті 14, п. 6 ст.14, ст.21, частині 1 ст. 22, п. 2 ст.22, 19, 20 Закону "Про інформацію" та п.6 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації"; визнати в листі, наданому до суду без вхідного номеру, грубим порушенням наказу ГПУ від 15.01.2013 року № 3 "Про затвердження Інструкції з діловодства в органах прокуратури України"; 5) Зобов'язати відповідача - прокурора Запорізької області Шацького О.Л. вчинити певні дії, а саме, утриматись від порушення конституційного права позивача, визначеного розумінням ст. 8 та 40 Конституції України на отримання відповіді на інформаційний запит від 02.12.2014 року, та зобов'язати відповідача надати відповідь на інформаційний запит з зазначеним вхідним номером - згідно до наказу ГПУ від 15.01.2013 року № 3 "Про затвердження Інструкції з діловодства в органах прокуратури"; 6) Зобов'язати відповідача - прокурора Запорізької області Шацького О.Л. утриматись від вчинення певних дій, а саме, порушення застосування вимог ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" при розгляді інформаційного запита позивача від 02.12.2014 року; 7) Зобов'язати відповідача - прокурора Запорізької області Шацького О.Л. вчинити не вчинену ним дію, а саме, надати всебічну та повну інформацію у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації", ч.1,4 статті 20 Закону 2939-VI Закону України № 2939 "Про інформацію", та статті 1 Закону 2939-VI , частини 1 п.2 ст. 10, статті 10, статті 3,4,5,14 п.1 ч.1 ст.13, частині 1 статті 14,п.6 ст.14 Закону , ст.21, частини 1 ст.22 Закону, п.2 ст. 22,19,20 Закону 2939-VI та п.6 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме, надати повну та об'єктивну інформацію, в якій зазначити норму права надавати одну відповідь на два б/н від 03.09.2014 р. та два б/н від 04.09.2014 р. відразу двом різним авторам, надати повну та об'єктивну інформацію, в якій зазначити норму права надавати одну відповідь на два б/н від 03.09.2014 р. та два б/н від 04.09.2014 р. відразу двом різним авторам, поданих за правилами КПК України, надати повну та об'єктивну інформацію, в якій зазначити норму права, згідно якої позивач має право оскаржити листа від 03.10.2014 р. за № 04/2/2-81-13 на два б/н від 03.09.2014 р. та два б/н від 04.09.2014 р. за підписом прокурора області Шацького О.Л.; 8) Зобов'язати відповідача - прокурора Запорізької області Шацького О.Л. виконати не вчинену ним дію, а саме, письмово просити у інваліда ВВВ 1 групи ОСОБА_1 пробачення за бездіяльність - за ненадання письмової інформації на інформаційний запит від 02.12.2014 року; 9) Встановити відсутність компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень - прокурора Запорізької області Шацького О.Л. вчиняти бездіяльність при розгляді інформаційних запитів ; 10) Зобов'язати відповідача - прокурора Запорізької області Шацького О.Л віддячити родину Кулішових за подання цього позову; 11) Зобов'язати відповідний підрозділ Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку відповідного районного управління в м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що адміністративний позов подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує: чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі, доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Позовну заяву підписано від імені ОСОБА_1, проте, документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (копії паспорту), до матеріалів позовної заяви не долучено.

Крім того, у відповідності до п.4 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів,- зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Перевіривши зміст заявлених позовних вимог частині 4 ст. 105 КАС України, а також наведеному у позовній заяві обґрунтуванню, суд зазначає наступне.

Доводи, наведені позивачем в обґрунтування позовної заяви, фактично стосуються ненадання відповідачем відповіді на письмовий запит позивача від 02.12.2014 року. Проте, у пункті 3 прохальної частини позовної заяви ставиться питання про визнання протиправною відмови відповідача надати відповідь на інформаційний запит позивача від 15.12.2014 року, на який у позовній заяві немає жодного посилання, та який не долучений до матеріалів справи.

Крім того, частина заявлених позовних вимог не відповідає переліку вимог, які можуть бути розглянуті адміністративним судом, викладеному в частині 4 ст. 105 КАС України.

Зокрема, вимога, викладена у пункті 9 прохальної частини позовної заяви (про зобов'язання відповідача віддячити родину Кулішових за подання цього позову) не ґрунтується на обставинах, викладених у повній заяві, жодним чином не спрямована на відновлення порушених оскаржуваними діями та бездіяльністю відповідача прав позивача, та не відповідає змісту частини 4 ст. 105 КАС України, а тому не може бути предметом розгляду.

Також, у пункті 10 прохальної частини позовної заяви позивач просить зобов'язати відповідний підрозділ Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку відповідного районного управління в м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1.

Разом з тим, жоден підрозділ (орган) Державної казначейської служби України позивач не визначив в якості відповідача по справі, що унеможливлює звернення до нього позовних вимог.

Окремо суд зазначає, що пунктом 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Однією з підстав для повернення позовної заяви позивачеві, згідно п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, є не підсудність справи адміністративному суду, до якого звернувся позивач з позовною заявою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, суд повинен з'ясувати, зокрема, питання щодо територіальної підсудності адміністративної справи тому суду, до якого подано позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, частиною 2 вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи - позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У своїй позовній заяві позивач визначив відповідачем прокурора прокуратури Запорізької області Шацького О.Л., адреса прокуратури: м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29-А.

Отже, з вказаного слідує, що територіальна підсудність даної адміністративної справи може бути визначена позивачем з урахуванням його зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження).

Позивачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження реєстрації його місця проживання (перебування, знаходження) на території Дніпропетровської області (такими доказами можуть бути копія паспорту громадянина України з відповідною відміткою про реєстрацію, посвідчення, довідки, видані відповідними органами державної влади, тощо).

Натомість, з матеріалів позовної заяви, незважаючи на зазначення позивачем своєї адреси в м. Дніпропетровську (АДРЕСА_1), вбачається належність позивача за місцем свого проживання саме до Запорізької області.

Так, у інформаційному запиті ОСОБА_1 від 02.12.2014 року, адресованому прокурору Запорізької області Шацькому О.Л., ненадання відповіді на який і є предметом оскарження по даній справі з усіма похідними від цієї вимогами, зазначено адресу заявника: АДРЕСА_2. Крім того, посвідчення інваліда 1 групи ВВВ на ім'я ОСОБА_1 також видано Управлінням праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Запоріжжя.

Зазначені обставини, без надання документів на підтвердження реєстрації у встановленому порядку місця проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_1, ставлять під сумнів належність даної справи до територіальної підсудності Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Без усунення зазначених недоліків позовної заяви, суд не може вирішити питання про відкриття провадження.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 29 січня 2015 року для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а саме: надання документів на підтвердження адміністративно-процесуальної дієздатності позивача, та його зареєстрованого місця проживання (копії паспорту з відповідними відмітками); приведення змісту та обґрунтування заявлених позовних вимог у відповідність до частини 4 ст. 105 КАС України, шляхом надання тексту нової позовної заяви, складеної у відповідності до вимог ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, з визначенням в якості відповідачів по справі всіх осіб, до яких звернуті вимоги позивача.

Роз'яснити позивачу, що у відповідності до п. 1. ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Чорна