Справа № 809/3419/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Справа № 809/3419/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Ткачук О.П.,

за участю сторін:

представника позивача: не з"явився,

представника відповідача: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про оскарження дій та скасування постанови про накладення штрафу -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі звернулося в суд з адміністративним позовом до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення штрафу від 20.08.2014 року.

В ході судового розгляду судом у порядку ст.181 КАС України замінено відповідача -на відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно винесено постанову від 20.08.2014 року, якою накладено штраф у подвійному розмірі в сумі 1360 грн. за невиконання рішення суду про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі перерахувати та виплатити пенсію з 01.01.2012 року ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50,52.54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення Рожнятівського районного суду від 22.12.2009 року, постанови Львівського апеляційного суду від 14.06.2010 року. Зазначено, що однією із підстав для накладення штрафу у подвійному розмірі стала постанова Рожнятівського районного суду від 17.06.2014 року, якою відмовлено у задоволенні позову управління про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 680 грн., котра не набрала законної сили. Такі дії є неправомірними і незаконними.

В судове засідання представник позивача не з"явився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши та оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що за постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області 31.01.2014 року відкрито виконавче провадження №41806235 щодо виконання рішення Рожнятівського районного суду № 913/1443/2012 (виконавчий лист від 24.01.2014 року) про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Рожнятівському районі перерахувати та виплатити пенсію з 01.01.2012 року ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50,52.54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення Рожнятівського районного суду від 22.12.2009 року, постанови Львівського апеляційного суду від 14.06.2010 року.

Боржнику постановлено добровільно виконати рішення суду в строк до семи днів з моменту винесення постанови. В межах суми стягнення за один місяць виконати негайно.

Боржником рішення не виконано в частині виплати, що підлягала до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць та не виконано в частині виплати пенсії.

14.03.2014 року за невиконання рішення суду старшим державним виконавцем винесено постанову, якою накладено штраф у розмірі 680 грн. та направлено вимогу державного виконавця про стан виконання рішення суду.

Згідно повідомлення боржника від 21.03.2014 року рішення суду не виконано та постанова про накладення штрафу оскаржена до Рожнятівського районного суду.

01.08.2014 року боржнику направлено повторно вимогу про стан виконання рішення суду.

Згідно акта державного виконавця від 12.08.2014 року рішення суду не виконано.

20.08.2014 року на боржника накладено штраф у подвійному розмірі 1360 грн. за невиконання рішення суду (а.с.6).

Постанова про накладення штрафу направлена на адресу позивача та отримана 26.08.2014 року (а.с.6).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються спеціальним Законом «Про виконавче провадження» із змінами та доповненнями.

Згідно ст.1 Закону, чинного в редакції на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст.2 даного Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зазначені у ст.17 даного Закону, в тому числі рішення судів.

Стаття 25 Закону визначає обов'язок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно із ч.2 ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Глава 7 Закону регулює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Статтею 75 Закону визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього

Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення

боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Судом встановлено, що на момент винесення старшим державним виконавцем постанови від 20.08.2014 року про накладення штрафу не було відкрито апеляційне провадження щодо оскарження позивачем рішення Рожнятівського районного суду від 17.06.2014 року за позовом Управління пенсійного фонду України в Рожнятівському районі до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про накладення штрафу в розмірі 680 гривень, однак рішення суду не набрало законної сили у зв'язку поданням апеляційної скарги (а.с.7).

Судом також встановлено, що актом старшого державного виконавця від 12.08.2014 року засвідчено факт невиконання рішення суду в повному обсязі. А тому, підставою для винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 1360 гривень став саме цей факт. Тобто боржником не виконано рішення суду. Суми пенсії не виплачені ОСОБА_1 з 01.01.2012 року відповідно до ст.ст. 50,52.54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому суд звертає увагу на наступне.

Накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 статті 75 та частин 1 та 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин.

Відсутність відповідного бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення для управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Відповідно до положень підпункту 4 пункту 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 р. N 8-2, основними завданнями управління, зокрема, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат здійснюються районним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Підпунктом 2 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року встановлено, що планування у відповідному регіоні доходів та видатків коштів Фонду віднесено до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в районах питання планування доходів та видатків не віднесено, а виплати пенсій та інших платежів, управління здійснює виключно у межах фінансових ресурсів, виділених Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів (пенсійних виплат) при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення в цій частині.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату доплати до пенсії.

У зв'язку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року було прийнято Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до положень частини 1 статті 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. від 20.08.2014 року є протиправними, а остання підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу від 20.08.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 03.04.2015 року.

Суддя (підпис) Мигалюк Ю.В.