Справа № 591/1924/15-а
Суддя: Міліціанов Р. В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1924/15-а
Провадження № 2-а/591/132/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Міліціанова Р.В.

з участю секретаря - Бузової Т.І.

розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2015р. позивачка звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача, щодо відмови врахувати при призначенні пенсії сум допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, перерахувати та сплатити з 17.07.2012 року пенсію з урахуванням вказаних в розмірі 80% посадового окладу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача надала заперечення проти позову, просила відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала у Головному фінансовому управлінні Сумської обласної державної адміністрації на посаді начальника відділу фінансів.

З 17.07.2012 року позивачці була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" в зв'язку з досягненням пенсійного віку в розмірі 80 відсотків.

Згідно з довідкою Сумської обласної державної адміністрації від 16.07.2012 року №05-01-45/18 (а.с.10) про складові заробітної плати виплати, з яких нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сума матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премій за період з січня 2010 року до червень 2012 року складає 18734,00 грн. Зазначені виплати, всупереч вимогам закону, не враховані відповідачем при призначенні пенсії.

14.10.2014 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах з вимогою про перерахунок пенсії з урахуванням допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, однак 16.10.2014 року у здійсненні такого перерахунку - відмовлено (а.с.11, 12).

Стаття 33 Закону від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував винагороду (надбавку) за вислугу років у розмірі 30% до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця. Згідно частини п'ятої цієї статті надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Відповідно до положень частини 7 зазначеної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Такий висновок відповідає положенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", яким встановлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (у пункті 1 постанови зазначений Закон України "Про державну службу"), враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

На підставі ст.37 Закон України "Про державну службу" в редакції чинній на момент призначення пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В силу ч.2 ст.161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 10.12.2013 року по справі №21-348а13, від 17.12.2013 року у справі № 21-445а13, від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11.

Суд враховує, що Верховним Судом України та Конституційним Судом неодноразово висловлювались правові позиції з приводу недопустимості зменшення соціальних гарантій громадян, тому суд виходить з того, що при проведення перерахунку розмір посадового окладу не повинен зменшуватись.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Тому, суд вважає протиправною відмову відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі її заяви від 14.10.2014 року.

Одночасно суд враховує, що перерахунок пенсії здійснюється з дати звернення за таким перерахунком та надання всіх необхідних додатків (ст.84 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Тому, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з дати звернення позивачки з заявою про такий перерахунок.

Враховуючи, що розмір посадового окладу впливає на обрахунок інших складових пенсії, то слід здійснювати перерахунок всього пенсійного забезпечення позивачки.

При остаточному перерахунку розмір складових пенсії також повинен розраховуватись з посадового окладу в розмірі 80%, оскільки такий обов'язок прямо випливає з норм чинного законодавства України.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням інтересів позивачки, положень ч.2 ст.11 КАС України, а також виходячи з того, що ухвалою суду частину позовних вимог залишено без розгляду.

Відповідно до ст.94 КАС України, на користь позивача слід стягнути судові витрати за подачу позову пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 167 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в. м. Сумах щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії, призначеної на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу", за її заявою від 14.10.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в. м. Сумах провести починаючи з 14.10.2014 року пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% посадового окладу, відповідно до Довідці Сумської обласної державної адміністрації від 16.07.2012 року №05-01-45/18 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань.

В іншій частині вимог адміністративного позову - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. Для осіб, які не приймали участі у судовому засіданні, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Для суб'єкта владних повноважень десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Р.В.Міліціанов