Справа № 822/4199/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м. Київ К/800/26721/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМороз Л. Л.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Волочиського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року у справі за позовом Волочиського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора до Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Волочиське комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна контора звернулось з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області з позовом про скасування рішення від 25 лютого 2009 року № 023.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2009 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2013 року скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2009 року та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 жовтня 2013 року судові рішення скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати їх та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що в січні 2009 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Хмельницькій області проведено перевірку Волочиського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора на предмет правильності формування і застосування цін, які підлягають державному регулюванню.

Результати перевірки викладені в акті б/н від 23 січня 2009 року.

Перевіркою встановлено завищення тарифів на прибирання прибудинкової території, в зв'язку з чим за період з 01 листопада 2008 року по 01 січня 2009 року позивач безпідставно отримав виручку в розмірі 72 915 грн 00 коп.

На підставі цього рішенням відповідача № 023 від 25 лютого 2009 року до позивача застосовані економічні санкції за порушення державної дисципліни цін: вилучено у позивача в дохід Державного бюджету України неправомірно отриману виручку в сумі 72 915 грн 00 коп. та стягнено штраф в розмірі 145 830 грн 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом.

Відмовляючи в позові, суди обох інстанцій під час нового розгляду дійшли висновків про його безпідставність та недоведеність.

Колегія суддів не погоджується з висновками судів, виходячи з такого.

Судом касаційної інстанції вже надавалася оцінка нормам матеріального права, зокрема, Закону України «Про ціни та ціноутворення» та Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03 грудня 2001 року № 298/519.

Здійснивши аналіз вказаних норм, суд касаційної інстанції вказав судам першої та апеляційної інстанцій, що підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктом господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Між тим, в порушення процесуальних норм права суди не виконали обов'язкових вказівок суду касаційної інстанції, не перевірили наявність/відсутність одержання необґрунтованої виручки, а саме: не здійснили порівняльний аналіз регульованих цін по відношенню до отриманих коштів.

Окрім того, враховуючи заперечення позивача про отримання виручки, суди не перевірили обґрунтованість зазначеної суми в розмірі 72 915 грн, що міститься у оскаржуваному рішенні, зокрема розрахунок суми, яка залежить, в тому числі від: періоду, виду послуг, оплати з урахуванням призначення платежу, доказів таких оплат, доказів встановлення регульованих цін за конкретні послуги тощо.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Це означає, що суб'єкт владних повноважень повинен довести належними та допустимими доказами всі обставини, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, в тому числі і суму, зазначену в оскаржуваному рішенні.

У разі недоведеності суб'єктом владних повноважень правомірності прийнятого рішення, суди можуть скасувати його як незаконне.

Окрім цього, суд касаційної інстанції звертає увагу судів на те, що судові рішення вважаються законними та обґрунтованими у розумінні ст. 159 КАС України.

Вказану норму слід розуміти так, що судове рішення є законним, якщо воно ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права, порушення яких є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом вищої інстанції. Це випливає з конституційного принципу законності (пункт 1 частини третьої статті 129 Конституції України, стаття 9 КАС України). При цьому законність необхідно трактувати не суто формально - як дотримання вимог закону, а у ширшому значенні - у світлі верховенства права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Зокрема, судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

Між тим, розглянувши спір, суди не вжили передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо надання оцінки доводам позивача стосовно законності проведеної перевірки відповідно до ч. 4 ст. 11 КАС України.

Лише дотримання контролюючим органом умов та порядку прийняття рішень про проведення перевірок може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Порушення приписів Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" призводить до відсутності правових підстав наслідків перевірки.

Таким чином, неповнота у встановленні фактичних обставин справи привела до порушення судами норм процесуального права, що, в свою чергу, не дає можливості суду касаційної інстанції визначитись в правильності правової позиції оцінки позовних вимог, проведеної судами попередніх інстанцій.

Під час нового розгляду судам необхідно виправити недоліки, що стали підставою для скасування їх рішень.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Волочиського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: