Справа № 2а-4173/12/1970
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 876/2779/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Семиківської сільської ради на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 січня 2013 року у справі за позовом прокурора Теребовлянського району в інтересах громади села Семиківці до Семиківської сільської ради про визнання рішень незаконними,

В С Т А Н О В И В :

12.12.2012 року прокурор Теребовлянського району звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду в інтересах громади села Семиківці з позовом до Семиківської сільської ради про визнання рішення сесії Семиківської сільської ради № 66 від 22 березня 2012 року «Про розгляд подання Теребовлянської прокуратури від 14.03.2012 року № 558 вих-12» та рішення № 84 від 26.11.2012 року «Про розгляд протесту прокурора Теребовлянського району від 15 листопада 2012 року «№ 2106 вих-12» незаконними, вирішення питання про припинення повноважень секретаря Семиківської сільської ради ОСОБА_1, як такої, що вчинила корупційне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 січня 2013 року позов задоволено, визнано незаконними рішення сесії Семиківської сільської ради №66 від 22 березня 2012 року «Про розгляд подання Теребовлянської прокуратури від 14.03.2012 року №558 вих-12» та рішення №84 від 26.11.2012 року «Про розгляд протесту прокурора Теребовлянського району від 15 листопада 2012 року №2106 вих-12» та рішення № 84 від 26.11.2012 року «Про розгляд протесту прокурора Теребовлянського району від 15 листопада 2012 року № 2106 вих-12», зобов'язано Семиківську сільську раду повторно розглянути питання щодо залишення та подальшого перебування на посаді секретаря Семиківської сільської ради ОСОБА_1, як такої, що вчинила корупційне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржила Семиківська сільська рада, подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, судом не взято до уваги те, що прокурором пропущено строк звернення з позовом до суду. Також, вказує, що статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад. До якої, зокрема, належить вирішення питання обрання та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом. В частині п'ятій статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Представники сторін у судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 лютого 2012 року прокурором Теребовлянського району Тернопільської області складено протокол про порушення секретарем Семиківської сільської ради ОСОБА_1 встановлених п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обмежень щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з прийняттям вигоди для інших осіб, передбачене ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7-9), який направлено на розгляд до суду.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2012 року у справі №3-176/12 (а.с. 10-12) секретаря Семиківської сільської ради ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. із конфіскацією.

У зв'язку з цим прокуратура Теребовлянського району Тернопільської області звернулась до Семиківської сільської ради з поданням № 558 вих-12 від 14 березня 2012 року про дотримання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (а.с. 13-14), з вимогою розглянути дане подання та вирішити питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради села Семиківці Теребовлянського району ОСОБА_1.

Рішенням чотирнадцятої сесії шостого скликання № 66 від 22 березня 2012 року (а.с. 15) Семиківська сільська рада відмовила у задоволенні подання прокуратури Теребовлянського району про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради села Семиківці Теребовлянського району ОСОБА_1.

15 листопада 2012 року прокуратурою Теребовлянського району Тернопільської області було направлено Семиківській сільській раді протест № 2106 вих-12 на рішення Семиківської сільської ради № 66 від 22 березня 2012 року «Про розгляд подання Теребовлянської прокуратури», з вимогою скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради села Семиківці Теребовлянського району ОСОБА_1.

Рішенням двадцять першої сесії шостого скликання № 84 від 26 листопада 2012 року (а.с. 18) Семиківська сільська рада відхилила протест прокурора Теребовлянського району від 15 листопада 2012 року №2106 вих-12 на рішення Семиківської сільської ради № 66 від 02 березня 2012 року «Про розгляд подання Теребовлянської прокуратури».

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначені в Законі України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Абзацами 3, 4 статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно частин 1, 5 статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Статтею 29 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» передбачено, що нагляд за додержанням законів у сфері запобігання і протидії корупції здійснюється Генеральним прокурором України та підпорядкованими йому прокурорами.

Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про прокуратуру» вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки. Невиконання без поважних причин законних вимог прокурора тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Пунктом 2 частини 2 статті 20 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право вносити подання або протест на рішення місцевих Рад залежно від характеру порушень.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» подання з вимогами усунення порушень закону, причин цих порушень і умов, що їм сприяють, вноситься прокурором, його заступником у державний орган, громадську організацію або посадовій особі, які наділені повноваженням усунути порушення закону, і підлягає невідкладному розгляду. Не пізніш як у місячний строк має бути вжито відповідних заходів до усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяють, і про наслідки повідомлено прокурору. Колегіальний орган, якому внесено подання, повідомляє про день засідання прокурору, який вправі особисто взяти участь у його розгляді.

Згідно п.п. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року основними обов'язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування.

Положеннями частини 2 статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що посадові особи місцевого самоврядування, зазначені в абзацах третьому та четвертому статті 3 цього Закону, яких притягнуто до відповідальності за корупційні правопорушення, пов'язані з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», підлягають звільненню з посади у триденний строк з дня отримання відповідним органом місцевого самоврядування копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

Крім цього, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року встановлено, що дострокове припинення повноважень особи на виборній посаді, припинення повноважень посадової особи на посаді, звільнення, що здійснюється за рішенням Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, звільнення військової посадової особи з військової служби у зв'язку з притягненням до відповідальності за корупційне правопорушення, а також відсторонення такої особи від виконання службових повноважень у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється з урахуванням особливостей, визначених Конституцією і законами України.

Інші особи, яких притягнуто до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, пов'язані з порушенням обмежень, передбачених цим Законом, підлягають звільненню з відповідних посад у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Посилання апелянта на те, що прокурором пропущено 15-денний строк звернення з позовом до суду про оскарження рішення про відхилення подання не заслуговують на увагу, оскільки в редакції статті 23 Закону України «Про прокуратуру», чинній на момент винесення подання, не передбачався зазначений строк.

Що стосується посилання відповідача на те, що в частині 5 статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідач зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема і дотримуватись вимог ч. 2 ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ч. 2 ст. 22 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позовних вимог прокурора та їх задоволення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Семиківської сільської ради - залишити без задоволення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 січня 2013 року по справі № 2а/1970/4173/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повиний текст виготовлено 24 березня 2015 року.