Справа № 826/286/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/286/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Укрбудмонтаж» про стягнення коштів за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Позивач, ДПІ у Святошинському районі) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з поданням до товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Укрбудмонтаж» (далі - Відповідач, ТОВ «БК «Укрбудмонтаж») про стягнення податкового боргу у розмірі 10 616 855,98 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.01.2015 року у прийнятті подання відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року задоволено апеляційну скаргу ДПІ у Святошинському районі - скасовано ухвалу суду першої інстанції від 12.01.2015 року та направлено справу до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.02.2015 року закрито провадження у справі. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачається наявність між сторонами спору про право, що унеможливлює розгляд подання.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду. При цьому наголошував на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказуючи, що останнім було дотримано всіх передбачених законодавством вимог для звернення із поданням до суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

При винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції встановив, що 12.01.2015 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло подання ДПІ у Святошинському районі про стягнення з ТОВ «БК «Укрбудмонтаж» податкового боргу.

Ухвалою суду першої інстанції від 19.02.2015 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 23.02.2015 року. У ході розгляду подання було встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.01.2015 року задоволено касаційну скаргу ТОВ «БК «Укрбудмонтаж» - скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 року у справі №826/10067/14 за адміністративним позовом ТОВ «БК «Укрбудмонтаж» до ДПІ у Святошинському районі про скасування податкових повідомлень-рішень, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку з викладеним, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановивши, що податковий борг у Відповідача виник на підставі податкових повідомлень рішень, які є предметом оскарження у справі №826/10067/14, та, здійснивши системний аналіз положень п. 56.19 ст. 56 ПК України ст. ст. 157, 183-3 КАС України у сукупності, прийшов до висновку, що матеріали справи свідчать про наявність спору про право, що є перешкодою для розгляду справи за поданням податкового органу.

З таким висновком Окружного адміністративного суду м. Києва не можна не погодитися з огляду на нижчевикладене.

Приписи п. 3 ч. 1 ст. 183-3 КАС України визначають, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо, зокрема, стягнення коштів за податковим боргом.

Водночас, пунктом 2 частини 5 вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України передбачено застереження, згідно якого суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, посилаючись на інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 року №149/11/13-11, спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України); оскаржено податкове повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що стягується шляхом внесення подання, тощо. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Відтак, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 20.06.2014 року № та №, на підставі яких, на думку Позивача, у Відповідача виник податковий борг, у розумінні положень п. 56.18 ст. 56 ПК України, є неузгодженими, оскільки триває процедура їх судового оскарження. Отже, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у вказаних правовідносинах спору про право.

Однак, законодавець, вказуючи на необхідність постановлення ухвали про відмову у прийнятті подання у випадку встановлення факту наявності спору про право на стадії відкриття провадження, не зазначив, яким чином повинен діяти суд у випадку, якщо у ході розгляду подання податкового органу буде виявлено наявність спору про право.

З метою усунення процесуальної невизначеності Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 22.04.2011 року №571/11/11-11 надано роз'яснення, яким визначено, що наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідним поданням. У такому разі судам необхідно закривати провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши, що у вказаних правовідносинах наявний спір про право, що унеможливлює розгляд поданого ДПІ у Святошинського районі подання, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно приписів ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 157, 167, 183-3, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Укрбудмонтаж» про стягнення коштів за податковим боргом - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.