Справа № 2а-3011/11/1370
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 10811/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від14.10.2014 року у справі № 2а-3011/11/1370 за позовом Державної податкової інспекції у Самбірському районі Львівської області до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державтоінспекції ГУ МВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

В С Т А Н О В И В :

Самбірська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів уЛьвівській області звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 18960,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 здійснив першу державну реєстрацію в Україні транспортного засобу марки: VOLKSWAGENT4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1997 року випуску та відповідно доЗакону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»при першій реєстрації повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів на загальну суму 18960,00 грн. Платіжний документ про сплатувказаногоподаткувідсутній, податокдо бюджету не надійшов.

ПостановоюЛьвівського окружного адміністративного суду від14.10.2014 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першоїінстанціїоскарживпозивач, подавши нанеїапеляційнускаргу.

В апеляційнійскарзіапелянтзазначає,що не погоджується з рішенням суду першоїінстанції, оскількиданерішеннявинесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, щонеповновідображаєобставини, якімаютьістотнезначення для даноїсправи.

Просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від14.10.2014 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що на гр. ОСОБА_2зареєстровано 05.03.2010 р. транспортний засіб марки VOLKSWAGEN T4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1997 року випуску, об'ємом двигуна 1896 куб. см.

Перша реєстрація транспортного засобу на ім'я гр. ОСОБА_2здійснена 05.03.2010 року, а тому відповідач є платником податку з власників наземних транспортних засобів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура проплати відповідних платежів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу без сплати податку не видається, судом першої інстанції прийнято до уваги доводи відповідача про те, що податок з власників транспортних засобів в сумі 18960,00 грн. сплачено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і зборив порядку і розмірах, встановлених законом.

Згіднозі ст. 2 Закону України «Про систему оподаткування» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування. Одним із загальнодержавних податків відповідно до ч. 1 ст. 14 цього Закону є, зокрема, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Згіднозі ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» № 1963-ХІІ від 11 грудня 1991 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин), платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та мають зареєстровані в Україні згідно з чиним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до вимог ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ст. 3 цього Закону перша реєстрація в Україні - цереєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що на гр. ОСОБА_2зареєстровано 05.03.2010 р. транспортний засіб марки VOLKSWAGEN T4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1997 року випуску, об'ємом двигуна 1896 куб. см.

Вищевказаний транспортний засіб відповідно до ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» є об'єктом оподаткування.

Перша реєстрація транспортного засобу на ім'я гр. ОСОБА_2здійснена 05.03.2010 року, а тому відповідач є платником податку з власників наземних транспортних засобів.

Згідно розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації транспортного засобу в Україні, сума податку за автомобіль VOLKSWAGEN T4, 1997 року випуску становить 18960,00 грн.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З копій матеріалів реєстраційної справи вбачається, що відповідач є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN T4, 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, який зареєстрований на його ім'я особисто.

В реєстраційній справі наявні документи, що підтверджують придбання цього ТЗ, зокрема, заява №9370 від 05.03.2010 року, накладна №18869 від 05.03.2010 року, посвідчення Львівської митниці Державної митної служби України про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3, сертифікат відповідності серії BB, висновок спеціаліста від 05.03.2010 року.

Відповідач у позовній заяві про визнання незаконними дій щодо здійснення державної реєстрації транспортного засобувід 11.05.2011 року, стверджує, що при першій реєстрації автомобіля VOLKSWAGEN T4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1997 року випуску проведено оплату податку з власників транспортних засобів в сумі 18 960,00 грн., вказує, що квитанція долучена до матеріалів реєстраційної справи.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи податок з власників транспортних засобів сплачують перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Згідно ч. 5 ст. 6 цього ж Закону, сума податку з власників транспортнихзасобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Українивід 07.09.1998 року за № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 року за № 1371) зі змінами і доповненнями передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Здійснюючи державну реєстрацію ТЗ, у везених із-за кордону, органи ДАІ МВС наділені повноваженнями щодо перевірки сплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів.

При цьому наявність документів про внесення зазначених платежів є обов'язковою умовою реєстрації таких ТЗ в органах ДАІ.

У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи ДАІ відмовляють у реєстрації ТЗ.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на те, що державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура проплати відповідних платежів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу без сплати податку не видається, колегія суддів приходить до висновку, що податок з власників транспортних засобів в сумі 18960,00 грн. сплачено.

Відповіднодо ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160,195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській областіна - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року у справі № 2а-3011/11/1370 -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Я.С. Попко

Р.Б. Хобор