Справа № 823/426/15
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року справа № 823/426/15

м. Черкаси

10 год. 45 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Каліновської А.В.,

при секретарі - Педані О.В.,

за участю:

представника відповідача - Холявчука А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» на користь управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області заборгованість в сумі 2704 грн. 31 коп.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-Х-ІІ від 05.11.1991 року, частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV та пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 року за № 64/8663, підприємства, на яких працівники вийшли на пенсію на пільгових умовах за списком №2, здійснюють відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відповідач має заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень 2015 року в сумі 2704 грн. 31 коп., яка підлягає стягненню на користь Пенсійного фонду України.

Позивач про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснити без участі свого представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в своїх запереченнях проти адміністративного позову зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» до 01.01.2015 було платником фіксованого сільськогосподарського податку і не проводило відшкодувань на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 року за № 64/8663. Також, представник відповідача зазначив, що з 01.01.2015 відповідно до п. 114 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71 - VIII в Податковому кодексі України виключено фіксований сільськогосподарський податок і ТОВ «Дзензелівське» стало платником податку 4 групи єдиного податку, отже проводити відшкодування витрат Пенсійному фонду на виплату та доставку пільгових пенсій ТОВ «Дзензелівське» зобов'язане з 01.01.2015, а тому виплата відшкодування повинна проводитись тільки тих пенсій, які призначені після 01.01.2015, оскільки, відповідно до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Враховуючи вищезазначене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» зареєстроване як юридична особа 08.04.2004р., ідентифікаційний код 32837429 (Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

На обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області перебуває 3 особи (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4), які отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII як колишні працівники товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське», що підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» та відмітками в трудових книжках, копії яких містяться в матеріалах справи.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-Х-ІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, а також жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України тощо.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" № 244 від 16.05.1992 визначено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподаpському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до вимог абз.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугою років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до ст. 9 Податкового кодексу України. Так із переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок. Фактично його замінено на єдиний податок четвертої групи. Проте, для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, з 01.01.2015 р. у сільськогосподарських підприємств виникає обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відшкодуванню підлягають лише витрати, фактично понесені Пенсійним фондом України починаючи з 01.01.2015 р.

Порядок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пільгових пенсій передбачений Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року (далі - Інструкція №21-1).

Відповідно до п.6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах, зокрема для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до розрахунку за січень 2015 року позивач здійснив витрати на виплату та доставку пільгових пенсій вищезазначеним працівникам товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» в сумі 2704 грн. 31 коп. згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII, за списком №2.

Зазначений розрахунок отриманий відповідачем 24.01.2015р., що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

Пунктом 6.7. Інструкції №21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У справі відсутні докази щодо відшкодування відповідачем понесених позивачем витрат.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. та статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р., позивач має право вимагати стягнення з відповідача зазначеної заборгованості в судовому порядку.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача 2704 грн. 31 коп. заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» (20132, Черкаська область, Маньківський район, с. Іваньки, вул. Жовтнева, буд. 3, ідентифікаційний код 32837429) на користь управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області (20100, Черкаська область, смт. Маньківка, вул. Леніна, 11, ідентифікаційний код 21366679) борг на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень 2015 року на загальну суму 2704 (дві тисячі сімсот чотири) грн. 31 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлено 30 березня 2015 року.