Справа № 2а-2630/09
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015р. м. Київ К/800/41926/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду

м. Кіровограда від 23 грудня 2009 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 у Ленінському районному суді

м. Кіровограда пред'явила позов до УПФ України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

З урахуванням уточнень до позовних вимог просила визнати протиправними дії відповідача при нарахуванні їй підвищення до пенсії лише виходячи із страхового стажу 20 років та бездіяльність відповідача щодо не нарахуванню їй підвищення у розмірі 1-го відсотку від мінімальної пенсії за віком за кожний рік перевищення 15-річного страхового стажу, а також зобов'язати відповідача за весь час виплатити пенсію з нарахуванням підвищення до пенсії у розмірі 1-го відсотка від мінімальної пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад визначені законом 15 років страхового стажу.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2009 року, залишеною без зміни ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, як такі, що постановлені з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 здійснювала догляд за своїм сином - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був інвалідом з дитинства та помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі поданих документів з 02 листопада 2004 року ОСОБА_4 була призначена пенсія за віком, як матері інваліда з дитинства.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховували їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховували їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Відповідно до статті 7 цього Закону пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за принципом диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу).

Саме з метою відновлення диференціації розмірів пенсій абзацом 2 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років у чоловіків і 20 років у жінок пенсія за віком збільшується на 1-ин відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону, але не більше ніж на 1-ин відсоток мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно Прикінцевих положень вказаного Закону тимчасово, до прийняття відповідного закону, матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до 6-річного віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. Ця норма регламентує виникнення права на пенсію з зниженням пенсійного віку при наявності страхового стажу не менше 15 років.

При цьому при проведенні розрахунку пенсії береться 20 років страхового стажу, визначеного статтею 28 Закону.

З огляду на зазначене та зважаючи на положення статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, за кожний рік страхового стажу понад 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1-ин відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1-ин відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеному в абзаці першому цієї статті.

Оскільки страховий стаж ОСОБА_4 становить 34 роки 5 місяців 4 дні і понад 20 років страхового стажу, встановлених для жінок понаднормовий стаж становить 14 років, то доплата за понаднормовий стаж - 14 років складає 53,63 грн., тобто 14 відсотків від розміру пенсії за віком.

Обчислення доплати до пенсії ОСОБА_4 відповідачем зроблено правильно.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав підстав для задоволення позову.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що пенсія ОСОБА_4, як матері інваліда з дитинства призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Судові рішення законні і обґрунтовані, підстав доля їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2009 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.