Справа № 808/4457/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Справа № 808/4457/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

за участю:

представника відповідача Морозова Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Бердянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, якому просив суд визнати протиправними та незаконними дії посадових осіб Бердянської ОДПІ щодо призначення та проведення 05.03.2014 документальної позапланової перевірки, визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 328 від 05.03.2014 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № , № , № від 31.03.2014, № від 13.05.2014 та рішення № від 31.03.2014 про застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2015 було залишено без розгляду позовні вимоги в частині щодо визнання незаконними висновки, викладені в акті перевірки Бердянської ОДПІ № 27/1720/НОМЕР_7 від 17.03.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.03.2014 Бердянською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області були прийняті наступні податкові повідомлення - рішення: № про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 702700 грн. 00 коп. (сімсот дві тисячі сімсот грн. 00 коп.) за порушення законодавства про патентування, порушення регулювання норм обігу готівки та про застосування РРО. (п.2.6 гл.2, абз. 24, п.1.2 гл. 1 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 року № 673); № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за порушення пп.. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України і застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових санкцій) в сумі 340 грн. 00 коп. (триста сорок грн. 00 коп.); № про збільшення суми грошового зобов'язання за порушення п.44.3 ст. 44 Податкового Кодексу України і застосування до ФОП ОСОБА_2 адміністративних штрафів та інших санкцій в сумі 510 грн. 00 коп. (п'ятсот десять грн. 00 коп.); № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: єдиний податок з фізичних осіб (збільшена сума штрафних (фінансових) санкцій), за порушення - п.п. 49.18.2., п.49.18. ст.. 49, п. 294.1 ст. 294 Податкового кодексу України і застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових санкцій) в сумі 170 грн. 00 коп. (сто сімдесят грн. 00 коп.).

Також, 31.03.2014 року Бердянською ОДПІ було прийняте рішення № від 31.03.2014 про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок за порушення п.5 ч.11 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», і застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових санкцій) у розмірі 136 грн. 00 коп (сто тридцять шість грн.. 00 коп.).

Дані рішення були прийняті на підставі акту перевірки № 27/1720/НОМЕР_7 від 17.03.2014р. згідно наказу № 328 від 05.03.2014 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки. За такими висновками податкового органу не погоджується, оскільки Бердянською ОДПІ було порушено порядок проведення перевірки, а саме той факт, що наказ Бердянської ОДПІ № 328 від 05.03.2014 року був виданий на проведення документальної позапланової виїзної перевірки, однак, фактично на підставі зазначеного вище наказу була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка. Крім того, підставою для проведення перевірки було подання заяви про припинення підприємницької діяльності, однак така заява була подана ще 11.06.2012, що є порушенням «Порядку зняття з обліку платників податків в органах державної податкової служби» Наказу Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів».

Крім того, було порушено процедуру призначення і проведення перевірки, зокрема порушення положень абз. 5 п. 73.3 ст. 73 ПК України. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, суду зазначив, що до Єдиного державного реєстру 11.06.2012 року було внесено запис щодо прийняття рішення ФОП ОСОБА_2 про ліквідацію підприємницької діяльності.

Бердянською ОДПІ було неодноразово направлено на адресу ФОП ОСОБА_2 повідомлення про до податкового органу з приводу ліквідації підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог статті 47 Закону України податковим органом 26.06.2012 року було до державного реєстратора повідомлення про неможливість проведення перевірки із зазначенням причин.

Після спливу двомісячного терміну податковим органом 13.08.2012 року було направлено до реєстратора повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 із зазначених вище причин.

Бердянською ОДПІ було повторно направлено 15.07.2013 року на адресу ФОП ОСОБА_2 повідомлення про запрошення до податкового органу з того ж приводу - ліквідації підприємницької. Проте, ні відповіді, ні документів на адресу ОДПІ так і не надійшло.

Наприкінці жовтня 2013 року від Бердянської міжрайонної прокуратури надійшла заява гр. ОСОБА_2 щодо неможливості припинення підприємницької діяльності з причин відсутності документів зі скаргою на ОСОБА_3, з якою нібито перебувала у трудових відносинах і у якої нібито знаходяться первинні бухгалтерські документи щодо підприємницької діяльності ОСОБА_2

В рамках розгляду цієї заяви податковим органом були отримані пояснення від 29.10.2013 ФОП ОСОБА_2, в яких вона зазначає, що неодноразово запрошувалась податковим органом для перевірки і в зв'язку з їх відсутністю вона не з'являлась для її проведення. В свою чергу гр.. ОСОБА_3 в своїх поясненнях від 08.11.2013 відмовилась від будь-яких трудових відносин з вказала, що не має будь-якого відношення до фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_2

За результатами розгляду вказаної заяви Бердянською ОДПІ було направлено відповідь заявниці, в якій запропоновано ОСОБА_2 для вирішення поставленого питання надати документальні підтвердження викладених нею фактів (лист від 19.11.2013 р. № 7696/08-22-17-01).

Проте, починаючи з червня 2012 року по момент проведення перевірки бухгалтерські документи щодо здійснення підприємницької діяльності, ні будь - які документальні підтвердження вчинення гр. ОСОБА_3 порушень так і не були надані позивачкою.

Наприкінці січня 2014 року від Бердянської міжрайонної прокуратури надійшло повторне звернення гр. ОСОБА_2 з приводу того ж самого питання, в якому до речі визнає, що вчинила дії щодо реєстрації підприємницької діяльності з порушенням закону.

Податковим органом було направлено запит від 28.02.2014 р. № 8/08-22-17-02 з переліком всіх документів, що необхідні для здійснення перевірки в зв'язку з проведенням ліквідації підприємницької діяльності, який позивачка отримала власноручно.

На підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України податковим органом було видано наказ від 05.03.2014 року № 328 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Позивачкою після отримання копії наказу, який разом з направленням на перевірку був вручений позивачці особисто того ж самого дня, в зв'язку з відсутністю у неї офісного приміщення, було висловлено прохання щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки у приміщенні ОДПІ.

Внаслідок цього, податковим органом з 05.03.2014 р. по 07.03.2014 р. було проведено позапланову перевірку за період з 06.01.2011р. по 05.03.2014р., в результаті чого складено акт від 17.03.2014 № 27/1720/НОМЕР_7 та на підставі акту перевірки винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Зазначив також, що позивачем під час перевірки та під час адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень жодних доказів ведення фінансово-господарської діяльності надано не було. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрована 06.01.2011 виконавчим комітетом Бердянської міської ради як фізична особа-підприємець. З 10.01.2011 ОСОБА_2 взято на облік в Бердянську ОДПІ. У перевіряємий період позивач платником ПДВ не була.

Встановлено, що 05.03.2014 начальником Бердянської ОДПІ прийнято рішення, яке оформлене наказом № 328, про проведення позапланової документальної перевірки ФОП ОСОБА_2, який був вручений позивачу 05.03.2014.

28.02.2014 ДПІ Бердянською ОДПІ позивачу направлений запит за № 8/08-22-17-02 про надання документів.

Перевірка була проведена в період з 05.03.2014 по 07.03.2014, за результатами проведення якої податковим органом було складено Акт від 17.03.2014 № 27/1720/НОМЕР_7 «Про результати позапланової документальної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 06.01.2011 по 05.03.2014».

Перевірка була проведена в приміщенні Бердянської ОДПІ.

Відповідно до пп. 20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України (надалі -ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.75.1.2. п.75.1. ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Обставини, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка передбачені ст. 78 ПК України.

Відповідно до п.79.1. ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 ПК України. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документів та даних, наданих платником податків у визначених ПК України випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п.79.2. ст.79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У відповідності до п. 78.1 п.п. 78.1.1 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Перелік обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 ПК України є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Таким чином, обов'язковими умовами здійснення невиїзної позапланової перевірки платника податків є: 1) наявність обставин для проведення документальної перевірки визначених статтями 77 та 78 Податкового кодексу України; 2) надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Згідно з п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит (абз. 5 п. 73.1 ст. 73 ПК України).

Отже, враховуючи вищевикладені норми діючого законодавства, обов'язковою умовою при складенні запиту щодо отримання податкової інформації є зазначення у останньому підстав для його надіслання, що чітко викладені у абз. 3 п. 73.3 ст. 73 ПК України.

Проаналізувавши норми чинного законодавства суд приходить до висновку, що запит податкового органу про надання документів в повній мірі відповідає вимогам абз.3 п. 73.3 ст. 73 ПК України.

Відповідно до наказу про проведення документальної позапланової перевірки від 05.03.2014 № 328, рішення про проведення перевірки прийнято на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. п.п. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Як встановлено судом запит від 28.02.2014 № 8/08-22-17-02 про надання інформації вручений позивачу, що підтверджується наявним в матеріалах справи підписом ОСОБА_2

Крім того, позивачем було надано пояснення начальнику податкової інспекції вже після проведення перевірки про те, що документи, які запитуються неможливо надати у зв'язку з тим, що вони знаходяться в розпорядженні ОСОБА_3

Враховуючи, що письмовий запит органу державної податкової про надання документів відповідає вимогам чинного законодавства, наказ на проведення перевірки вручений в день початку проведення перевірки, то у податкового органу виникли обставини на проведення документальної позапланової перевірки.

Крім того, слід зазначити, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, у подальшому предметом розгляду має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Отже, на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Суд вважає, що допуск до перевірки фактично відбувся під час отримання копії наказу на проведення перевірки та направлення на перевірку.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена за наявності встановлених законом обставин для її проведення, дії відповідача по проведенню такої перевірки відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, слід зазначити, що оскаржуваний наказ на час судового розгляду вже був реалізований (виконаний), тобто втратив свою дію, а дії по проведенню відповідачем перевірки позивача пов'язані з реалізацією органами ДПС обов'язків, покладених п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, а тому не підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, в частині позовних вимог щодо призначення та проведення 05.03.2014 документальної позапланової перевірки, визнання незаконним та скасування наказу відповідача № 328 від 05.03.2014 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог відносно скасування податкових повідомлень-рішень № , № , № , № від 31.03.2014, № від 13.05.2014 та рішення № від 31.03.2014 про застосування штрафних санкцій слід зазначити наступне.

Як було зазначено вище, податковим органом з 05.03.2014 р. по 07.03.2014 р. було проведено позапланову перевірку за період з 06.01.2011р. по 05.03.2014р., в результаті чого складено акт від 17.03.2014 № 27/1720/НОМЕР_7. За результатами перевірки було встановлено порушення:

- п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», п.177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України, Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1025, а саме: не ведення ФОП ОСОБА_2 результатів підприємницької діяльності у книзі обліку доходів та витрат за період з 06.01.2011 року по 30.09.2012;

- п.44.3 ст.44 Податкового Кодексу України, платником податків не забезпечено зберігання документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України - заборгованість з єдиного податку у розмірі 779 грн.;

- пп. 49.18.2 п.49.18 ст.49, п.294.1 ст.294 Податкового кодексу України - не надано декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за III квартал 2012 року;

- пп.177.5.2 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України - ненадання Декларації про майновий стан та доходи за IV квартал 2012 року, 2013 рік;

- ч.2 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - неналежне ведення документації на підставі якої нараховується єдиний внесок за період 2011 рік - 2012 рік;

- п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - не надано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік;

- п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»,- заборгованість з єдиного внеску у розмірі 2083,70 грн.;

- п.2.6 гл.2, абз.24. п.1.2 гл.1 Положення про ведення касових операцій у національній а Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року N 637, а саме: не оприбуткування готівкових коштів за період з 06.01.2011 року по 30.03.2012 року у сумі 140540,00 грн.

На підставі зазначеного були винесені оспорюванні податкові повідомлення-рішення № , № , № , № від 31.03.2014, № від 13.05.2014 та рішення № від 31.03.2014 про застосування штрафних санкцій, якими Позивачу було застосовано штрафні санкції на загальну суму 704 026 грн.

Судом також встановлено, що позивач надавала пояснення як на адресу відповідача про те, що немає можливості надати будь-які первинні документи у зв'язку з тим, що вони знаходяться у ОСОБА_3 так і на адресу Бердянської міжрайонної прокуратури про те, що вона дійсно була зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності і ніякі первинні документи не підписувала, бухгалтерський облік не вела.

Крім того, Бердянським МВ ГУМВС України у Запорізькій області було проведено перевірку за зверненням ОСОБА_2 щодо неправомірних дій ОСОБА_3 та складено висновок за результатами перевірки матеріалів від 14.12.2013, де зазначено, що припинено подальшу перевірку у зв'язку з відсутністю в матеріалах перевірки даних кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбачено цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку у порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відповідно до п.44.6 ст.44 Кодексу у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни визначені в абзаці другому п.44.7 ст.44 Податкового кодексу України, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.

Відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу у в розмірі 510 гривень.

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу України передбачено, що платники податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 299.15 статті 299 Кодексу ( в редакції що діяла до 04.01.2013) свідоцтво платника єдиного податку анулюється за рішенням органу державної податкової служби у випадках та у строки, зокрема, несплати протягом двох послідовних кварталів у порядку, встановленому цим Кодексом, податкового боргу, що виник у платника єдиного податку, - в останній день календарного місяця, в якому закінчився граничний строк погашення податкового боргу.

Відповідно пункту 294.1 статті 294 Кодексу (в редакції що діяла до 04.01.2013) податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку другої - шостої груп є календарний квартал.

Відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Кодексу податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть з собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до п.п. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177 Кодексу, фізичні особи-підприємці, які зареєстровані протягом року в установленому законом порядку або перейшли із прощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування, подають податкову декларацію за результатами звітного кварталу, в якому розпочата така діяльність або відбувся перехід на загальну систему оподаткування.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (затверджено постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 №637), оприбуткування готівки-це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів трат, книзі обліку розрахункових операцій, книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Відповідно до п. 2.2 Положення, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку. Відповідно до п.2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до п.296.1 ст.296 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів. Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджується - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до п.5 Порядку ведення книги обліку доходів платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на вартість (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2011 №1637), записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, зокрема кошти що надійшли на поточний рахунок платника податку та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, фактично безоплатно отримано товари (роботи, послуги).

Відповідно до статті 1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами-громадянами України, іноземними громадянами та особа без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне), оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та аналіз норм чинного законодавства, а також відсутність будь-якої первинної бухгалтерської документації у позивача як на момент проведення перевірки так і на момент розгляду справи, не надання жодних доказів проведення фінансово-господарської діяльності, суд приходить до висновку про правомірність прийняття податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій, а тому в цій частині позовних вимог слід також відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака