Справа № 2а/2570/394/2012
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Київ К/9991/69326/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Юрченко В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року

у справі № 2а/2570/394/2012

за позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові

до Відкритого акціонерного товариства «Чернігівбуд»

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Чернігові (далі - ДПІ у м. Чернігові; позивач) звернулась до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Чернігівбуд» (далі - ВАТ «Чернігівбуд»; відповідач), в якому просила стягнути з відповідача заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 1 149 282,60 грн., з податку з доходів найманих працівників у розмірі 6 392,58 грн. та з орендної плати в розмірі 595 374,40 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявні в матеріалах справи податкові вимоги (перша податкова вимога № 1/2097 від 06 листопада 2008 року та друга податкова вимога № 2/2282 від 16 грудня 2008 року) не можуть розглядатись як належні докази вжиття податковим органом заходів щодо стягнення з товариства податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством, позаяк не містять спірної суми податкового боргу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року апеляційну скаргу ДПІ у м. Чернігові задоволено. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року скасовано. Адміністративний позов задоволено. Стягнуто з рахунків у банку ВАТ «Чернігівбуд» оспорювану суму податкового боргу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, відповідач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, ставиться питання про скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року та залишення в силі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що заборгованість відповідача з податку на додану вартість у розмірі 1 149 282,60 грн. виникла внаслідок несплати ним самостійно визначених в поданих деклараціях № від 18 березня 2011 року, № від 20 квітня 2011 року, № від 20 травня 2011 року, № від 20 червня 2011 року, № від 20 грудня 2011 року та уточнюючих розрахунках № від 20 червня 2011 року, № від 03 червня 2011 року, № від 14 червня 2011 року, № від 14 червня 2011 року, № від 14 червня 2011 року, № від 09 грудня 2011 року, № від 09 грудня 2011 року сум податкових зобов'язань; з податку з доходів найманих працівників у розмірі 6 392,58 грн. - на підставі податкового повідомлення-рішення № від 22 червня 2011 року, яке не скасовано в адміністративному або судовому порядку, та нарахованої пені в розмірі 35,57 грн.; з орендної плати у розмірі 595 374,40 грн. - внаслідок несплати самостійно визначеної в поданій податковій декларації з плати за землю за 2011 рік суми та нарахованої пені в розмірі 85 430,52 грн.

В матеріалах справи наявні перша податкова вимога № 1/2097 від 06 листопада 2008 року та друга податкова вимога № 2/2282 від 16 грудня 2008 року, які товариством отримано 11 листопада 2008 року та 18 грудня 2008 року відповідно, що останнім не заперечується.

Задовольняючи адміністративний позов, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України передбачено, що податкова вимога вважається відкликаною, якщо, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Таким чином, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права в часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання.

А відтак, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів зменшення податкового боргу відповідача в період з 18 грудня 2008 року (вручення товариству другої податкової вимоги) по 26 січня 2012 року (звернення ДПІ у м. Чернігові з позовом до суду) до нуля, суд апеляційної інстанції цілком обґрунтовано визнав наявні в матеріалах справи податкові вимоги належними доказами вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення з ВАТ «Чернігівбуд» податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд» залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Юрченко В.П.