Справа № 816/692/15-а
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/692/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на його звернення від 15 грудня 2014 року у встановлений чинним законодавством строк та зобов'язання надати відповідь на його звернення про надання інформації щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_1 статусу нерезидента України за обставин, зазначених у зверненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем не було надано відповіді на його запит, оскільки лист Кременчуцької ОДПІ від 12.01.2015 № 06/05 не містить жодного роз'яснення, а лише має витяг із ст.14 Податкового кодексу України. Стверджував, що відповідачем відповідь на запит про надання інформації стосовно того чи являється ОСОБА_1 податковим нерезидентом України було направлено позивачу лише 05 лютого 2015 року, що підтверджується даними відбитку поштового штемпеля на конверті, у той час, як відповідь повинна бути надана у строк до 19 січня 2015 року. Таким чином, на думку позивача, податковим органом було порушено ст.20 Закону України "Про звернення громадян", якою передбачено місячний термін на розгляд звернень. З огляду на викладене, має місце бездіяльність відповідача, що повинна бути визнана протиправною, оскільки остання порушує законні права та інтереси позивача. Крім того, на переконання ОСОБА_1, належним способом захисту його порушеного права є зобов'язання Кременчуцької ОДПІ надати вичерпну та змістовну відповідь на відповідне його звернення.

Відповідач позов не визнав, надіслав до суду письмові заперечення, у прохальній частині яких просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що Кременчуцькою ОДПІ було у встановлений законом строк надано ОСОБА_1 податкову консультацію від 12.01.2015 №6/05 на його запит про надання інформації стосовно того чи являється він податковим нерезидентом України. Така консультація не визначала правомірності дій ОСОБА_1 як платника податків, а лише роз'яснювала порядок практичного використання окремих норм податкового законодавства. Стверджував, що ст.53 Податкового кодексу України не передбачено визнання судом податкової консультації не дійсною, яка, як на думку платників податків, не містить конкретної відповіді на поставлене питання. Дана норма передбачає визнання судом податкової консультації недійсною лише в тому випадку, якщо податкова консультація суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, що позивачем у поданій позовній заяві доведено не було.

Позивач та його уповноважений представник позов підтримали, просили суд його задовольнити з підстав, викладений у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника , дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 15 грудня 2015 року направив письмове звернення до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Міндоходів у Полтавській області з проханням надати інформацію про те, чи являється він податковим нерезидентом України, з огляду на те, що позивач переважно веде господарську діяльність в Німеччині, має там зареєстроване місце проживання та центр особистих і економічних інтересів, з посиланням на положення ст. 14 Податкового кодексу України та Угоди між ФРН та Україною. /а.с.11/

Кременчуцькою ОДПІ вказане звернення отримано 19 грудня 2014 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. /а.с.12/

За результатами розгляду письмового запиту ОСОБА_1 про надання інформації чи являється він податковим нерезидентом України, Кременчуцькою ОДПІ позивачу надано відповідь від 12.01.2015 №6/05. /а.с.13/

Даною відповіддю позивачу було зазначено положення п.п.14.1.2013 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України , а саме вказано, що фізична особа - резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від'їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім'ї або її реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності.

Якщо неможливо визначити резидентський статус фізичної особи, використовуючи попередні положення цього підпункту, фізична особа вважається резидентом, якщо вона є громадянином України.

Якщо всупереч закону фізична особа - громадянин України має також громадянство іншої країни, то з метою оподаткування цим податком така особа вважається громадянином України, який не має права на залік податків, сплачених за кордоном, передбаченого цим Кодексом або нормами міжнародних угод України.

Якщо фізична особа є особою без громадянства і на неї не поширюються положення абзаців першого - четвертого цього підпункту, то її статус визначається згідно з нормами міжнародного права.

Достатньою підставою для визначення особи резидентом є самостійне визначення нею основного місця проживання на території України у порядку, встановленому цим Кодексом, або її реєстрація як самозайнятої особи.

На переконання позивача, листом Кременчуцької ОДПІ Міндоходів у Полтавській області від 12.01.2015 №6/05 йому не надано відповіді на питання, порушене у зверненні, а саме, не роз'яснено, чи являється ОСОБА_1 податковим нерезидентом України, а лише наведено витяг зі ст. 14 Податкового кодексу України, зміст якої він і так зазначив у своєму зверненні. Жодних роз'яснень з приводу того, чи вважає податковий орган особу податковим нерезидентом України за певної сукупності обставин, які описав позивач в своїй заяві, він не отримав. З огляду на викладене, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на його звернення у встановлений чинним законодавством строк, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 вказаного Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 20 вказаного Закону встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

З матеріалів справи судом встановлено, що письмове звернення позивача про надання інформації від 15 грудня 2014 року Кременчуцькою ОДПІ було отримано 19 грудня 2014 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Таким чином, місячний термін на розгляд і вирішення даного звернення мав сплинути 19 січня 2015 року.

За результатами розгляду письмового запиту ОСОБА_1 про надання інформації чи являється він податковим нерезидентом України, Кременчуцькою ОДПІ позивачу було надано відповідь від 12.01.2015 №6/05.

Разом з тим, відповідачем не було надано суду доказів направлення та вручення позивачу вказаної відповіді у встановлений законом місячний строк.

Натомість ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи копію конверта, з даних поштового штемпеля на якому вбачається, що лист Кременчуцької ОДПІ направлено на адресу позивача 05 лютого 2015 року. Даний факт не було спростовано у ході розгляду справи представником відповідача.

Відповідно до п.73 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля. Дата відбитку календарного штемпеля маркувальної машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання.

Таким чином, наявна у матеріалах справи копія конверта свідчить, що відповідь на запит ОСОБА_1 Кременчуцькою ОДПІ позивачу було направлено 05 лютого 2015 року, чим порушено ст.20 Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, суд констатує наявність бездіяльності Кременчуцької ОДПІ щодо ненадання у встановлений чинним законодавством строк відповіді ОСОБА_1 на його письмове звернення від 15.12.2015 про надання інформації стосовно того, чи вважається він податковим нерезидентом України, та визнає її протиправною.

Як було вказано вище, метою звернення ОСОБА_1 до Кременчуцької ОДПІ було отримання інформації чи вважається він нерезидентом України, оскільки має зареєстроване місце проживання в Німеччині та здійснює свою господарську діяльність на території вказаної країни, що підтверджується відповідною консульською довідкою від 30.09.2014 та випискою з Торгового реєстру Німеччини /а.с.9-10/, як фізична особа - підприємець зареєстрований в Кременчуцькій ОДПІ. З метою уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на дохід і майно ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцької ОДПІ для роз'яснення чи вважається він нерезидентом України за наведених вище обставин.

Зі змісту дослідженої копії відповіді Кременчуцької ОДПІ від 12.01.2015 №6/05 на письмове звернення ОСОБА_1 від 15.12.2014 судом встановлено, що відповідачем не було надано вичерпної та змістовної відповіді заявнику чи вважається він податковим нерезидентом України за певної сукупності обставин, визначених у зверненні, а лише зазначено вимоги п.п.14.1.213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, на які позивач сам посилався у своєму зверненні. Суд погоджується з посиланнями позивача про те, що ОСОБА_1 Кременчуцькою ОДПІ не було роз'яснено чи має він статус податкового нерезидента України та не вказано про наявність чи відсутність у нього обов'язку сплачувати податки на користь Державного бюджету України за законодавством вказаної держави.

Відповідачем вказане не було спростовано у ході розгляду справи, натомість у письмових запереченнях Кременчуцька ОДПІ стверджувала про те, що податкові консультації не визначають правомірність дій платника податків, а лише роз'яснюють порядок практичного використання окремих норм податкового законодавства. Разом з тим, на переконання суду, Кременчуцькою ОДПІ не було змістовно роз'яснено ОСОБА_1 питання, порушене у його зверненні від 15.12.2014, а лише вказано на норму Податкового кодексу України, на яку посилався заявник, без визначення будь - якого висновку щодо правової позиції податкового органу стосовно конкретної ситуації позивача.

Таким чином, на переконання суду, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання Кременчуцької ОДПІ надати ОСОБА_1 відповідь у формі листа про надання інформації щодо наявності чи відсутності у нього статусу податкового нерезидента України за наявності відповідних обставин, визначених у зверненні.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів в обґрунтування своїх заперечень, у той час як позивачем доведено правомірність своїх вимог.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області щодо не надання відповіді на звернення ОСОБА_1 у встановленні чинним законодавством строки.

Зобов'язати Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Полтавській області надати відповідь на звернення громадянина ОСОБА_1 від 15.12.2014 щодо наявності чи відсутності у нього статуту податкового нерезидента України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 30 березня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко