Справа № 826/16156/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року № 826/16156/14

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а у складі головуючого Бояринцевої М.А., суддів Кротюка О.В., Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон"
до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м.Києві Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів
про визнання протиправними дій та бездіяльності та про скасування рішення та постанови,
ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про -

визнання протиправними дії Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів щодо надання листом від 04.04.14 р. № 2071-2-7/6 згоди на проведення позапланової перевірки характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон";

визнання протиправним та скасування наказу Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 25.04.14 р. № 258 про проведення позапланової перевірки характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон";

визнання протиправними вимоги заступника начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві Котлярова Андрія Миколайовича у листі від 02.07.14 р. № 07-17-03/1233 щодо надання документів та встановити відсутність повноважень заступника начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві Котлярова Андрія Миколайовича на проведення позапланової перевірки характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" з 16.07.14 р. по 29.07.14 р.;

визнання протиправними дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві щодо проведення позапланової перевірки характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" на підставі наказу від 25.04.14 р. № 258 строком з 16.07.14 р. по 29.07.14 р.;

визнання протиправним та скасування рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000090 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів;

визнання протиправною та скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000095 про накладення штрафних санкцій;

визнання протиправною бездіяльність Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві щодо ненаправлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Девілон" у встановлений строк акту перевірки характеристик продукції від 29.07.14 р. № 00015, протоколу про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд нехарчової продукції" від 29.07.14 р. № 000118, рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000090 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000095 про накладення штрафних санкцій.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Девілон" - вважає рішення, дії та бездіяльність щодо проведення перевірки незаконними з таких підстав.

Позивач зазначає, що після ознайомлення з листом Інспекції від 02.07.14 р. №07-17-03/1233 ним з'ясовано відсутність підстав для проведення перевірки, у зв'язку з чим листом від 16.07.14 р. №62 Інспекцію поінформовано про недопуск до перевірки та про наявність у товариства всіх необхідних документів щодо безпеки нехарчової продукції, які будуть надані у випадку наявності законних підстав.

Згідно передбачених ст. 55 Господарського кодексу України критеріїв позивач є суб'єктом малого підприємництва, і згідно ч. 4 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" строк перевірки щодо позивача не міг перевищувати двох днів, тоді як згідно наказу Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 25.04.14 р. № 258 та направлення на проведення перевірки встановлено десятиденний строк.

В порушення вимог законодавства до листа від 02.07.14 р. №07-17-03/1233 не додано копію наказу Інспекції від 25.04.14 р. №258, на який наявне посилання у листі, та на підставі якого було видано направлення для проведення перевірки.

Заступник начальника Інспекції А.М.Котляров не був посадовою особою, яку уповноважено здійснити перевірку характеристик продукції товариства, його прізвище та посада не вказані в копії направлення на проведення перевірки від 25.04.14 р. №000296.

Акти та рішення перевірки надано позивачу лише листом від 03.10.14 р. №07-17-03/1747 (отримано 06.10.14 р.), тоді як за період з 16.07.14 р. по 06.10.14 р. Інспекцією не було надано жодної інформації про проведення перевірки.

Між тим, оскільки перевірка фактично не проводилася, не було підстав складати акт перевірки.

Відповідачем порушено процедуру, передбачену Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" щодо прийняття рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, оскільки проект відповідного рішення позивачу не надсилався, свої пояснення він не надавав.

Щодо вказаного у акті порушення по суті позивач зазначає, що лялька, що ходить ("Келлі та Я"), баскетбольний набір, ТМ "Toys&Games", розповсюджуються згідно з вимогами законодавства та Технічним регламентом безпечності іграшок, у позивача наявні декларації про відповідність тощо.

Відповідач - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Згода Держспоживінспекції на проведення перевірки не є розпорядчим документом в розумінні Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", тому не може бути оскаржена до суду.

Згода на проведення перевірки листом від 04.04.14 р. № 2071-2-7/6 надана на підставі інформації, отриманої в порядку оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик, згідно Порядку функціонування системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик, та подання повідомлень для внесення до неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.11 р. №1398.

Відповідач - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

На запит Інспекції від 02.07.14 р. №07-17-03/1233 позивачем не надано жодної запитуваної інформації щодо відповідності продукції згідно ч. 7 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", у зв'язку з чим позивач є особою, що ввела в обіг продукцію, зазначену в акті перевірки, а сама продукція є такою, що не відповідає встановленим вимогам згідно ст. 29 Закону.

За введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, передбачена відповідальність згідно п. 2 ст. 44 Закону.

Перевірка фактично проведена провідним спеціалістом Синицею Т.В, зазначений у направленні на проведення перевірки, та який склав акт перевірки.

Заступник начальника Інспекції А.М.Котляров, який підписав лист від 02.07.14 р. №07-17-03/1233, перевірку не проводив, тому у нього і не мало бути повноважень на її проведення.

Інспекція не має повноважень встановлювати інформацію щодо належності суб'єкта господарювання до суб'єктів малого підприємництва (кількісний склад працівників за звітний період та сума річного доходу), тому наявна колізія законодавства щодо строків проведення перевірки вирішується на користь суб'єкта господарювання, а саме: збільшені строки перевірки надають більше можливостей для суб'єкта господарювання підготувати необхідні для перевірки матеріали.

Інспекція заперечує порушення вимог ч. 9 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо строку складання та направлення розпорядчих документів перевірки, оскільки з врахуванням вимог наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11.06.12 р. №690 рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не є розпорядчим документом.

Згідно ч. 15 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" Інспекція може прийняти рішення про вжиття відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів без надіслання суб'єкту господарювання проекту такого рішення у разі необхідності їх термінового вжиття.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (в редакції станом на 04.04.14 р.) підставами для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Відповідна згода надана листом від 04.04.14 р. № 2071-2-7/6 Держспоживінспекції України.

В свою чергу, вказана згода надана на підставі листа від 27.01.14 р. №02/15-290 Держспоживінспекції у Донецькій області, отриманого засобами електронного зв'язку згідно Порядку функціонування системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик, та подання повідомлень для внесення до неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.11 р. №1398.

Згідно ст. 13 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" з метою обміну між органами виконавчої влади інформацією про продукцію, що становить серйозний ризик, створюється та функціонує система оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик.

Порядок функціонування системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик, та правила подання повідомлень до цієї системи затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Держспоживінспекцією України правомірно надано згоду на проведення перевірки позивача згідно інформації, отриманої у встановленому законодавством порядку. При чому, лист від 27.01.14 р. №02/15-290 Держспоживінспекції у Донецькій області є зверненням юридичної особи про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства в розумінні ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

З врахуванням викладеного суд не знаходить підстав для висновку про протиправність дій Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів щодо надання листом від 04.04.14 р. № 2071-2-7/6 згоди на проведення позапланової перевірки характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон", і відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно ст. 6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити перелічені відомості.

Один примірник акта вручається суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) або його заступником.

Розпорядження може передбачати застосування до суб'єкта господарювання санкцій, передбачених законом.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається суб'єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб'єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб'єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб'єктами господарювання, органами доходів і зборів, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 9) інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її виробників: 1) якщо за результатами перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції.

В даному випадку Інспекцією призначено та проведено позапланову невиїзду перевірку згідно п. 1 наказу Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 25.04.14 р. № 258.

У п. 3 наказу зазначено про поєднання в разі потреби невиїзної перевірки з виїзною, і у листі від 02.07.14 р. №07-17-03/1233 та у направленні від 25.04.14 р. №000296 зазначено про проведення позапланової невиїзної поєднаної з виїзною.

Проте, згідно, акту перевірки характеристик продукції від 29.07.14 р. №0000158 Інспекцією проведено саме невиїзну перевірку, тобто, перевірка здійснена без виїзду за місцезнаходженням позивача.

В акті перевірки характеристик продукції від 29.07.14 р. №0000158 зазначено не місце проведення перевірки, а місце розміщення продукції, тому твердження позивача про невірну вказівку у акті місця проведення перевірки не відповідає дійсності.

Згідно ст. 23 Закону у разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки. В даному випадку Інспекція правом поєднання двох видів перевірки не скористалася, тому в даному випадку порушення порядку призначення перевірки відсутнє.

Згідно наданих суду матеріалів перевірки її проведено провідним спеціалістом Синицею Т.В, який зазначений у направленні на проведення перевірки, та який склав акт перевірки. Заступник начальника Інспекції А.М.Котляров, який підписав лист від 02.07.14 р. №07-17-03/1233, перевірку не проводив, тому у нього і не мало бути повноважень на її проведення.

За таких обставин твердження позивача про проведення перевірки неуповноваженою особою, не підтверджується матеріалами справи.

До листа від 02.07.14 р. №07-17-03/1233 позивачу надано направлення на проведення перевірки від 25.04.14 р. №000296 та лист-згода від 04.04.14 р. № 2071-2-7/6 Держспоживінспекції України з витягом з оперативного сповіщення на виконання ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У направленні зазначено термін проведення перевірки з 16.07.14 р. по 29.07.14 р., тобто, десять днів згідно ст. 6 Закону, без врахування дводенного строку на проведення перевірок суб'єктів малого підприємництва.

Під час розгляду справи позивачем надано докази на підтвердження наявності у позивача статусу суб'єкта малого підприємництва згідно ст. 55 Господарського кодексу України (Суб'єктами малого підприємництва є: юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України): фінансові звіти за 2013 р. та 2014 р. з зазначеним доходом та штатний розклад станом на 01.10.14 р. №2.

Вказана інформація була відсутня у Інспекції станом на час призначення та проведення перевірки, а також вказана інформація не повідомлена Інспекції у листі позивача від 15.07.14 р. №62.

Таким чином, Інспекцією неправомірно визначено у направленні десятиденний термін проведення перевірки замість дводенного, що є порушенням ст. 6 Закону.

Проте, в даному випадку термін проведення перевірки не порушує прав та інтересів позивача, оскільки мало місце проведення невиїзної перевірки, що фактично полягало у вивченні наданих позивачем документів і не передбачало втручання у роботу позивача чи заважання роботі позивача за місцем його знаходження.

За таких обставин під час повідомлення позивача про перевірку дотримано вимоги законодавства та права позивача не порушено.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві щодо ненаправлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Девілон" у встановлений строк акту перевірки характеристик продукції від 29.07.14 р. № 00015, протоколу про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд нехарчової продукції" від 29.07.14 р. № 000118, рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000090 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000095 про накладення штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" один примірник акта вручається суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається суб'єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

Таким чином, як акт перевірки, так і прийняті за її результатами розпорядчі акти мали скеровуватися до позивача в обов'язковому порядку.

Крім того, згідно п. 11-14 ст. 33 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб'єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Суб'єкт господарювання, якого стосується проект рішення, має право надати (надіслати) органу ринкового нагляду свої пояснення, заперечення та/або інформацію до проекту такого рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту. Цей строк може бути продовжено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням відповідного суб'єкта господарювання.

До своїх пояснень, заперечень та/або інформації суб'єкт господарювання може додавати документи чи їх копії, що обґрунтовують його позицію та підтверджують наведені ним дані.

Пояснення, заперечення та інформація до проекту рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, надані (надіслані) суб'єктом господарювання, підлягають обов'язковому розгляду органом ринкового нагляду та зберігаються в органі ринкового нагляду.

Відповідачем вказаний обов'язок не було виконано, що позбавило позивача права надати свої пояснення та документи, зокрема, і ті, що попередньо надсилалися до Інспекції.

Посилання відповідача на п.15 ст. 33 Закону, що надає право у разі необхідності термінового вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з метою запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, прийняти рішення про вжиття відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів без надання (надіслання) суб'єкту господарювання проекту такого рішення, не приймається судом до уваги, оскільки відповідачем не наведено підстав для висновку про необхідність термінового вжиття заходів, тоді як рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, так і інші документи перевірки позивачу скеровано лише листом від 02.10.14 р. №07-17-03/1747.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000090 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів; визнання протиправною та скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000095 про накладення штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Згідно змісту листа від 02.07.14 р. №07-17-03/1233 Інспекцією зазначено вимогу про надання документів, передбачених ст. 23 Закону, щодо конкретних двох видів продукції,вказаних у додатку (витяг з оперативного сповіщення).

Вказана вимога не містила в собі нічого неправомірного, і у позивача не було підстав для відмови у наданні копій зазначених документів.

Між тим, листом від 15.07.14 р. №62 позивачем частково надано витребувані документи, а саме: копії декларацій про відповідність та сертифікатів перевірки щодо продукції.

Згідно змісту акту перевірки характеристик продукції від 29.07.14 р. №000158 фактично перевірка зводилася до констатації факту ненадання витребуваних документів та, відповідно, неможливість їх проаналізувати. Саме з цих підстав і зроблений висновок про введення позивачем в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам, складено протокол від 29.07.14 р. №000118 та винесено оскаржувані рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000090 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів та постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000095 про накладення штрафних санкцій.

Між тим, згідно наявних у справі матеріалів станом на час проведення перевірки (29.07.14 р.) у Інспекції були наявні документи, що давали можливість ідентифікувати виробника продукції. А саме: лист позивача від 15.07.14 р. №62, до якого долучені копії декларацій про відповідність та сертифікатів перевірки щодо продукції згідно зазначених додатків та опису вкладення, був отриманий Інспекцією, і листом від 08.08.14 р. №07-1703/1514 на нього надана відповідь.

Згідно змісту декларації про відповідність від 08.07.14 р. UA.TR.061.D.03213-14 (настільні ігри в приміщенні; арт. 69901) в ній зазначено виробника продукції, також зазначено виробника продукції від 05.08.13 р. UA.TR.061.D.000909-13 (лялька, що ходить, арт. 50001).

Згідно п. 7 ст. 8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб'єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб'єкту господарювання цю продукцію.

В даному випадку висновок відповідача щодо неможливості ідентифікувати виробника продукції не підтверджується матеріалами справи.

Також навіть додані до листа позивача від 15.07.14 р. №62 копії документів містили інформацію щодо проведення процедур оцінки відповідності продукції вимогам з безпеки, зокрема, в сертифікатах відповідності міститься посилання на протоколи сертифікаційних випробувань, тощо. Вказана інформація могла бути перевірена Інспекцією навіть за відсутності виконання позивачем всіх вимог про надання документів.

Згідно п. 13, 14 ст. 23 Закону у разі якщо суб'єктом господарювання надано висновки експертизи, протоколи випробувань продукції або сертифікати відповідності, видані акредитованими органами з оцінки відповідності, органи ринкового нагляду беруть до уваги ці документи при проведенні перевірок характеристик продукції.

Органи ринкового нагляду мають право звертатися до органів з оцінки відповідності із запитами щодо надання інформації про процедури оцінки відповідності, застосовані до відповідної продукції, видані і скасовані сертифікати відповідності (свідоцтв про визнання відповідності) та відмови у видачі сертифікатів відповідності (свідоцтв про визнання відповідності) щодо відповідної продукції, які надають відповідь на такі запити в день їх надходження.

Згідно ч. 2 ст.33 Закону рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті: 1) за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: 2) введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваних рішень не враховано надану позивачем інформацію щодо відповідності продукції, то висновки про наявність підстав для вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а також про застосування штрафних санкцій не можуть бути визнані обґрунтованими та підлягають скасуванню.

При цьому, суд зазначає, що Інспекція в межах своїх повноважень може надати оцінку документам, наданим позивачем згідно листа від 15.07.14 р. №62, а також будь-яким іншим документам щодо оцінки відповідності продукції, та прийняти з цього приводу передбачені законодавством рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині та визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Як встановлено Кодексом адміністративного судочинства України до видів судових витрат належать судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Встановлення видів судових витрат, їх розподіл та визначення судом їх розміру регулюються главою 7 Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд присуджує всі документально підтверджені судові витрати частково, а саме: судовий збір у розмірі 182, 7 грн. судового збору за майнові вимоги та 36, 54 грн. судового збору за немайнові вимоги; 4000 грн. за правову допомогу.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000090 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000095 про накладення штрафних санкцій.

4. Визнати протиправною бездіяльність Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві щодо ненаправлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Девілон" у встановлений строк акту перевірки характеристик продукції від 29.07.14 р. № 00015, протоколу про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд нехарчової продукції" від 29.07.14 р. № 000118, рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000090 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 05.08.14 р. № 000095 про накладення штрафних санкцій.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" 182, 7 грн. судового збору за майнові вимоги та 36, 54 грн. судового збору за немайнові вимоги.

7. Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді О.В. Кротюк

А.С. Мазур