Справа № 2а/2218/3582/11
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/2218/3582/11

Головуючий у 1-й інстанції: Трембач О.Л.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2011 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 01.04.2007 року по 31.12.2010 року відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в подальшому, а також перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2007-2010 роки відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також проводити такі виплати в подальшому.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2011 року позов задоволено частково: зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити позивачу як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду ІІ групи, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі не меншому 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст. ст. 50 та 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2010 року, виходячи з встановленого ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розміру мінімальної пенсії за віком та з урахуванням фактично отриманих сум; зобов'язано управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2007-2010 роки в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на підставі положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог до управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради відмовити.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 197 КАС України проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено з матеріалів справи, позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 15), інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією довідки серії МСЕ № 108989 (а.с. 17а), та має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щорічну допомогу на оздоровлення.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІ групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 48 Закону № 796-ХІІ (у редакції підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562 було установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІ групи у розмірі 100 грн.

З листа управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради встановлено, що за 2007-2010 роки позивач отримував щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 100 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 КАС України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік позивачеві застосуванню підлягає стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення діяв в порушення вимог статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснив виплату меншої суми, ніж встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що призвело до порушення прав позивача.

Разом з тим, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на виплату грошової допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", необґрунтовано зобов'язав проводити таку виплату за 2007- 2010 роки.

Як зазначалося вище, відповідно до ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позовні вимоги про перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат підлягають захисту за 2010 рік.

Крім того, згідно з вимогами чинного законодавства цей вид допомоги є щорічним, одноразовим, тобто виплачується один раз на рік, тому в задоволенні позовних вимог про виплату допомоги на оздоровленні в подальшому необхідно відмовити.

Таким чином, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував усі обставини справи та порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим оскаржуване рішення необхідно скасувати з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В силу вимог ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються органи праці та соціального захисту населення - позивачі та відповідачі - за позовами до суду щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсацій, виплат та доплат, установлених законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення судового збору з управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради за подання апеляційної скарги на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2011 року.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення заборгованості скасувати в частині визнання дій управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, неправомірними та зобов'язання управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2007-2010 року в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат на підставі положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням виплачених сум.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради щодо відмови в перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до розмірів, передбачених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за 2010 рік протиправними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням виплачених сум."

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.