Справа № 811/1392/13-а
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Справа № 811/1392/13-а.

провадження № 2-кас/811/3/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд

в складі головуючого: судді Петренко О.С.

за участю секретаря: Таранухи Т.М.

представників:

позивача - Поліщук О.М.,

відповідача - Бардіна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Новомиргородський елеватор»

про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені, суд - ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Новомиргородський елеватор» про стягнення адміністративно - господарських санкцій в розмірі 65401,98 грн. та пені в розмірі 26,16 грн. (справа №811/1392/13-а, суддя - Чубара Н.В.).

Ухвалою суду від 03.06.2013 року замінено первісного відповідача на приватне акціонерне товариство «Новомиргородський елеватор».

17.06.2013 року позивачем уточнено позовні вимоги, зокрема зменшено адміністративно - господарських санкцій до розміру 32700,99 грн. та пеню - 13,08 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року, в задоволені позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015 року касаційну скаргу Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - задоволено частково. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо працевлаштування інвалідів та виконання передбаченого законом нормативу робочих місць інвалідів.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 25.03.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини постанови з урахуванням вимог ч. 2 ст. 167 КАС України

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 №129, Фонд є урядовим органом державного управління, який діє у складі Міністерством соціальної політики України і підпорядковується йому.

Згідно з п.12 зазначеного Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Міністерством соціальної політики України утворюються територіальні відділення Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі в межах граничної чисельності його працівників. Положення про територіальні відділення, їх структуру, штатні розписи та кошториси затверджує директор Фонду.

Судом встановлено, що відповідно до Положення про Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів є територіальним органом Фонду соціального захисту інвалідів і має статус юридичної особи.

Основним завданням Фонду соціального захисту інвалідів є, зокрема, контроль за виконанням підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, установленого статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закону). У відповідності до покладених на Фонд завдань останній здійснює контроль за сплатою роботодавцями адміністративно-господарських санкцій і пені.

Таким чином, Фонд та його відділення є органами державної влади, які у правовідносинах з роботодавцями, зокрема у зв'язку із здійсненням контролю за перерахуванням адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 Закону, реалізують владні управлінські функції.

З огляду на викладене, та відповідно до п.1 ч.1 ст.3, п.4 ч.1 ст.17 КАС України, спори за позовами суб'єктів владних повноважень - відділень Фонду до роботодавців про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте ним, є публічно-правовими і відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно зі Звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2012 рік (форма 10-ПІ) поданого відповідачем до Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова кількість штатних працівників становила 101 особа. Норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів повинен складати 4 особи, середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві за 2012 рік, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність складала 3 особи.

У зв'язку із чим позивач і звернувся до суду для стягнення адміністративно-господарської санкції у розмірі 32700,99 грн. за невиконання нормативу з працевлаштування інвалідів та стягнення пені у розмірі 13,08 грн. у зв'язку з несплатою відповідачем адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності в Україні"(в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, контролю за виконанням нормативів робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту та сплати ними адміністративно-господарських санкцій, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньорічної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Як було зазначено вище, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015р, частково задоволено касаційну скаргу Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів; скасовано постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013року, а справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд та вказано, що суди попередніх інстанцій не встановили чи подавало підприємство щомісячно до центру зайнятості дані про наявність вільних робочих місць (вакансій) для працевлаштування інвалідів, з урахуванням звільнення в квітні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та, у зв'язку з цим, наявністю вільних вакансій. Саме ці підстави слугували скасуванню рішень попередніх інстанцій.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення представника відповідача, зі змісту яких встановлено, що відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що дійсно на кінець 2012 року (вересень) на підприємстві працювало лише дві особи з інвалідністю з чотирьох потрібних. При цьому зазначено, що за період з травня по серпень 2012 року, підприємством не надавались звіти до районного центру зайнятості про наявність вільних вакантних місць з працевлаштування інвалідів, оскільки, на думку підприємства, такої потреби не було, в зв'язку виконанням підприємством нормативу середньооблікової чисельності працюючих інвалідів.

За таких обставин, в судовому засіданні підтверджено факт невжиття відповідачем всіх необхідних заходів, передбачених законодавством для недопущення правопорушення у сфері господарювання.

Пп.1 п.1 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420 «Про затвердження форм звітності та інструкцій щодо їх заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2005 року за № 1534/11814 (далі - наказ № 420), була затверджена форма звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій». Пп.2 п.2 наказу № 420 затверджена Інструкція щодо заповнення форми звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій». Форми та інструкції, затверджені пп.1 і 2 наказу № 420, введені в дію, починаючи з 04 січня 2006 року, що передбачено п.3 цього наказу.

Загальні положення Інструкції щодо заповнення форми звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій» передбачали, що відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 803-ХІІ підприємства, установи й організації, їх структурні підрозділи та філії незалежно від форми власності та господарювання повинні за наявності вакансій у повному обсязі подавати інформацію про наявність вільний робочих місць (вакансій) центрам зайнятості за місцем їх реєстрації як платника страхових внесків. Форма використовується для інформування населення про наявність вакансій, сприяння працевлаштуванню громадян, зареєстрованих у центрах зайнятості як такі, що шукають роботу, для підпору персоналу на замовлення роботодавців, для оцінки поточної потреби в кадрах та організації професійної підготовки населення відповідно до потреб ринку праці. У разі необхідності підпору працівників за сприяння центрів зайнятості фізичної особи, у тому числі підприємці, також можуть інформувати центри зайнятості про наявність вакансій за цією формою

Формою звітності № 3-ПН, затвердженою наказом № 420, визначений термін її подання, а саме: «при наявності вакансій».

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року № 1251-XII, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що неналежне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, а саме неподання звітів за формою № 3-ПН про наявність вакансій для інвалідів державній службі зайнятості за спірний період, є підставою для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з січня по квітень 2012 року на підприємстві відповідача працювали 5 інвалідів, зокрема: бухгалтер - ОСОБА_4, охоронець - ОСОБА_3, тесляр - ОСОБА_5, токар - ОСОБА_6, оператор пульта керування - ОСОБА_7 (а.с.179,219-220).

В квітні 2012 року з підприємства звільнився охоронець ОСОБА_3 (наказ №33-к від 02.04.2012 року) та бухгалтер ОСОБА_4 (наказ №43-к від 27.04.2012 року). В серпні 2012 року з підприємства звільнився тесляр ОСОБА_5 (наказ №80-к від 27.08.2012р.). При цьому, відомостей щодо наявності вільних вакансій за спірний період (травень-вересень 2012р.) відповідачем до центру зайнятості не було надано.

Підсумовуючи вищевикладене, ПАТ «Новомиргородський елеватор» в повному обсязі не виконало вимоги щодо інформування державних органів щодо створення робочих місць та наявності вакансій для працевлаштування інвалідів, що позбавило компетентний державний орган направити інвалідів для працевлаштування, а його посилання на те, що ним зроблено все від нього залежне для працевлаштування інвалідів, є помилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з викладених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новомиргородський елеватор» на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 32700,99 грн. (тридцять дві тисячі сімсот гривень 99 коп.) та пеню у розмірі 13,08 грн. (тринадцять гривень 08 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду підпис О.С. Петренко

Згідно з оригіналом