Справа № 818/2447/14
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 березня 2015 року м. Київ В/800/1176/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І.,
Загородного А.Ф.,
Олендера І.Я.,
Степашка О.І.,
перевіривши заяву Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2014

у справі № 818/2447/14 (№ К/800/162/15 - номер справи у Вищому адміністративному суді України)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання дій протиправними, скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А:

Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2014 у названій справі.

Відповідно до статті 2391 Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів»), заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 2392 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2014 заявник посилається на неоднакове застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме: пунктів 44.6, 44.7 статті 44, пунктів 85.2 статті 85, пункту 86.4 статті 86 Податкового кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог заявник додав копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.05.2014 у справі № К/800/32767/13 - номер справи у Вищому адміністративному суді України), у якій, на його думку, згадані норми матеріального права застосовано інакше, ніж у даній справі.

Між тим, як вбачається зі змісту заяви Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області, доданих до неї додатків, фактичні обставини справи, що розглядаються відмінні від тих, на які посилається заявник на обґрунтування наявності підстав для перегляду справи.

Приписи статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України визначають виключними мотивами подання заяви про перегляд судових рішень неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції саме одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зокрема, у рішенні касаційного суду, яке заявник просить переглянути зазначено, що на час прийняття рішення про проведення перевірки суб'єкта господарювання такого суб'єкта як фізична особа-підприємець не існувало, відповідно наказ про проведення перевірки був протиправним.

При цьому, незважаючи на даний факт, податковим органом з 26.08.2014 по 01.09.2014 проведено виїзну перевірку, але фізичної особи - ОСОБА_6 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 06.06.2014, при цьому рішення про проведення такої перевірки керівником податкового органу не приймалось.

Разом з тим, зі змісту акта перевірки вбачається, що перевірка проводилась відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, що є неможливим у зв'язку з відсутністю такого суб'єкта господарювання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій податкового органу, які полягали у проведенні перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на виконання наказу №571 від 22 серпня 2014 року.

Тобто, у даній справі спір стосувався законності проведення перевірки неіснуючого суб'єкта господарювання.

У рішенні ж Вищого адміністративного суду України від 29.05.2014 у справі № К/800/32767/13 - номер справи у Вищому адміністративному суді України), на яке посилається заявник, як приклад різного застосування норм матеріального права, спір виник стосовно права платника податків не допускати контролюючий орган до перевірки. За результатами розгляду справи № К/800/32767/13 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Приписи статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України визначають виключними мотивами подання заяви про перегляд судових рішень неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції саме одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстав для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України у даній адміністративній справі немає.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Сумській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області у допуску справи № 818/2447/14 (№ К/800/162/15 - номер справи у Вищому адміністративному суді України) до провадження для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева
(підпис)А.Ф. Загородній
(підпис)І.Я. Олендер
(підпис)О.І. Степашко