Справа № 815/3307/14
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3307/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяни Василівни на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяни Василівни, Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати незаконними дії Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області в частині пересилання на розгляд до Державної реєстраційної служби (Укрдержреєстру) заяви ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на цілісний майновий комплекс будівель та споруд бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати незаконним рішення Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України про зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищезазначений майновий комплекс;

- визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України від 12.12.2013 року про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язати Реєстраційну службу Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області зареєструвати право власності ОСОБА_4 на цілісний майновий комплекс будівель та споруд.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона, як власниця майнового комплексу, який розташований за адресою АДРЕСА_1, 18.10.2013 року звернулася до Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на зазначений майновий комплекс, однак Реєстраційною службою вказану заяву протиправно направлено на розгляд до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В., яка в подальшому прийняла необґрунтовані рішення про зупинення розгляду вказаної заяви та про відмову в проведенні державної реєстрації права власності.

Оскільки разом з заявою нею були подані всі документи, як цього вимагало чинне законодавство, дії Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області та Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України позивач вважає неправомірними та такими, що порушують її права.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в частині пересилання на розгляд до Державної реєстраційної служби (Укрдержреєстру) заяви ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на цілісний майновий комплекс будівель та споруд бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Також суд визнав протиправними і скасував рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В. від 18.11.2013р. №8063908 про зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 та від 12.12.2013р. №8950723 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області зареєструвати право власності ОСОБА_4 на цілісний майновий комплекс будівель та споруд суд залишив без задоволення.

В апеляційній скарзі Державний реєстратор прав власності на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяна Василівна, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони у справі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були сповіщені про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не сповістили, тому відповідно до ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що 18.10.2013 року ОСОБА_4 звернулась до Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на майновий комплекс база відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташований за адресою: АДРЕСА_1, проте Реєстраційною службою вказану заяву направлено на розгляд до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В.

18.11.2013р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України прийнято рішення №8063908 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав у зв'язку з відсутністю в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності.

12.12.2013р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України прийнято рішення №8950723 про відмову у державній реєстрації права власності на майновий комплекс будівель та споруд бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1". Підставою для відмови у державній реєстрації стала відсутність згоди іпотекодержателя на визначення юридичної долі майна, що перебуває в іпотеці.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відомості щодо права власності позивача на майновий комплекс внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до 1 січня 2013 року, відповідно до Порядку від 02.04.2013 року №607/5, заява про реєстрацію права власності повинна розглядатися структурним підрозділом територіального органу Мін'юсту, що забезпечує реалізацію повноважень Укрдержреєстру, яким є Реєстраційна служба Татарбунарського районного управління юстиції. Отже останнім протиправно направлено заяву позивача на розгляд до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України.

В свою чергу, за висновком суду першої інстанції, у Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України не було жодних законних підстав для зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 та для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав, адже надані до заяви документи повною мірою відповідали чинному законодавству, а наявність інформації про обтяження зазначеного майна не могла бути перешкодою для такої реєстрації, оскільки строк договору іпотеки сплинув 30.10.2010 року, в той час як заяву подано позивачем 18.10.2013 року, тобто через три роки з моменту припинення вказаного договору.

Водночас суд першої інстанції зазначив, що зобов'язання Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції провести державну реєстрацію прав на майновий комплекс є втручанням в діяльність суб'єкта владних повноважень, тому в задоволенні цих вимог відмовив.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних рішень відповідачів вважає правильними, при цьому зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень, спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV).

Статтею 2 цього Закону (в редакції від 10.10.2013 року, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень та дій) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1952-IV систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Згідно абз. 1 п. 1 Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року №607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 р. за N 534/23066 (в редакції від 23.09.13 року, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень та дій), у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяви про державну реєстрацію права власності та/або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права), що виникають на підставі рішення суду, що набрало законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець; на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; на цілісні майнові комплекси підприємств; на новосформовані земельні ділянки лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду загальною площею понад 1 га; на земельні ділянки загальною площею понад 1 га, які відводяться за рахунок земель лісогосподарського, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водного та природно-заповідного фонду (у тому числі із зміною цільового призначення); на підставі договорів про інвестування та/або договорів про спільну діяльність, однією із сторін у яких є держава в особі органу управління майном або територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування або підприємства, установи, організації державної чи комунальної форми власності; на гідротехнічні споруди водних об'єктів загальнодержавного значення та на земельні ділянки під такими спорудами; на підставі договору оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки між організатором земельних торгів і переможцем торгів; на земельні ділянки, сформовані у порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної форми власності у разі підготовки лотів до проведення земельних торгів; на об'єкти нерухомого майна загальною площею понад 5000 кв. метрів, що розташовані на земельній ділянці, а також у випадку подання рішення суду, що набрало законної сили, про зобов'язання органу державної реєстрації прав та/або державного реєстратора речових прав на нерухоме майно органу державної реєстрації прав вчинити дії щодо реєстрації, скасування реєстрації речових прав на нерухоме майно або скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відповідною заявою або без неї стосовно вищезазначених речових прав рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу.

Абзацем 2 цього пункту визначено, що дія цього наказу не поширюється на випадки внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речові права на нерухоме майно, реєстрація яких проведена до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.05.2007 року, на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 27.04.2007 року по справі №2-696/2007, Комунальним підприємством "Татарбунарське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" за №18965763 зареєстровано право власності ОСОБА_4 на майновий комплекс база відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташований за адресою: АДРЕСА_1, про що видано відповідний витяг.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, при зверненні позивача у жовтні 2013 року з заявою про реєстрацію прав, реєстрація її права власності на вказаний майновий комплекс вже була вчинена, і в даному випадку стояло питання лише про внесення відомостей про речові права на майно, що зареєстроване до 01.01.2013 року, отже на дані правовідносини не поширюється дія Порядку №607/5 стосовно прийняття у встановлених цим нормативним документом випадках рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно виключно державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме структурним підрозділом територіального органу Мін'юсту, що забезпечує реалізацію повноважень Укрдержреєстру, яким в даному випадку є Реєстраційна служба Татарбунарського районного управління юстиції, повинна була розглядатися заява про внесення відомостей про речові права на майно, що зареєстроване до 01.01.2013 року, а відтак дії Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в частині пересилання заяви ОСОБА_4 на розгляд до Державної реєстраційної служби (Укрдержреєстру) є неправомірними.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи ту обставину, що заява ОСОБА_4 мала бути розглянута Реєстраційною службою Татарбунарського районного управління юстиції, колегія суддів приходить до висновку, що Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України діяв поза межами своїх повноважень, адже в даному випадку вирішення питання про внесення відомостей про речові права на майно, що зареєстроване до 01.01.2013 року, не входило до його компетенції, а відтак, прийняті ним рішення стосовно розгляду заяви ОСОБА_4 є незаконними і підлягають скасуванню.

Що стосується суті оскаржуваних рішень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, зокрема, наявності підстав для зупинення розгляду заяви та відмови у реєстрації речових прав, колегія суддів вважає недоцільним давати їм правову оцінку, адже ці рішення, як вже зазначалося вище, прийнято неповноважною особою.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що суд не може підміняти суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним повноважень, наданих законодавством, та втручатись у його діяльність.

Разом з цим, враховуючи ту обставину, що суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого входило розгляд заяви позивача та прийняття відповідного рішення, в даному випадку, Реєстраційна служба Татарбунарського районного управління юстиції, зазначену заяву не розглянув, а суд першої інстанції при вирішенні спору належним чином не відновив порушених прав ОСОБА_4, колегія суддів вважає за необхідне, керуючись ст.11 КАС України, зобов'язати Реєстраційну службу Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повною мірою з'ясував всі обставини справи, проте надав їм неналежну правову оцінку, у зв'язку з чим ухвалене у справі рішення підлягає зміні.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 2 ч. 1 ст. 201 та ч. 2 ст. 205 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяни Василівни - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяни Василівни, Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - змінити.

Резолютивну частину вищевказаної постанови доповнити абзацом 6 наступного змісту:

Зобов'язати Реєстраційну службу Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, прийняту 18.10.2013 року за реєстраційним номером 3479481.

Абзац 6 вказаної постанови вважати абзацом 7.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: І.О. Турецька

Л.В. Стас