Справа № 2а-6172/12/1470
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Київ К/800/66086/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі - ДПІ) на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Укрспецсоюз» (далі - Підприємство) до ДПІ,

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, визнання неправомірною та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року Підприємство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій ДПІ щодо донарахування пені згідно податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2012, зобов'язання внести зміни до картки особового рахунку Підприємства, визнати неправомірною та скасувати податкову вимогу №601 від 12.11.2012 року.

В обґрунтування позову зазначило, що пеня була нарахована у період за лютий - березень 2011 року, однак жодної заборгованості зі сплати податків та зборів у Підприємства не існувало.

25 квітня 2013 року постановою Миколаївського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року, позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ДПІ щодо донарахування пені згідно податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2012 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що ДПІ здійснила донарахування Підприємству грошового зобов'язання з податку на додану вартість, яке Підприємство погасило у строк, передбачений п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України. Пеня на вказане зобов'язання в порушення пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України нараховувалася ДПІ за період з 30 березня 2011 року до 29 березня 2012 року.

Крім того, ДПІ надала довідку, згідно якої станом на 10 грудня 2012 року заборгованість у Підприємства відсутня.

Таким чином, ДПІ зменшила суму податкового боргу Підприємства і вважає податкову вимогу № 601 від 12.11.2012 року відкликаною.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 12 листопада 2012 року ДПІ надіслала Підприємству податкову вимогу № 601 щодо визначеного податкового боргу зі сплати пені, у розмірі 3 204,52 грн..

У розрахунку пені зазначено, що вона нарахована за період з 30 березня 2011 року до 29 березня 2012 року на податкове зобов'язання, у розмірі 35 139,00 грн.

Пеня була нарахована на підставі податкового повідомлення-рішення № 1 від 20 березня 2012 року щодо збільшення Підприємству грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 35 140,00 грн., у тому числі 35 1439,00 грн. - основного платежу, 1,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій, яке прийняте ДПІ на підставі акту перевірки від 19.03.2012 року.

Відповідно до платіжних доручень № 1371 від 22 березня 2012 року, № 1380 від 26 березня 2012 року та № 1388 від 28 березня 2012 року зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням № від 20 березня 2012 року сплачене Підприємством у строк, передбачений п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок Державного казначейства України та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

Згідно з п. 60.2 ст. 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених пп. 60.1.1 п. 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано зазначили, що ДПІ неправомірно нарахувала пеню відповідно податкового повідомлення-рішення № 1 від 20 березня 2012 року.

Висновки судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області відхилити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.