Справа № 817/484/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/484/15

04 березня 2015 року 11год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Морозюк О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не з'явився,

відповідача 1: представник не з'явився,

відповідач 2: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області
про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (по тексту постанови - ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області (по тексту постанови - УПФУ в м. Рівне), Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області (по тексту постанови - ГУДКСУ в Рівненській області), про визнання неправомірною відмову щодо повернення помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 5203, 70 грн. та зобов'язання вчинення дій щодо повернення суми даного збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2014 позивачем на підставі договору купліві-продажу було придбано квартиру. При нотаріальному оформленні даного договору ОСОБА_1 сплатив збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості придбаного нерухомого майна, що становить 5203, 70 грн. Позивач вважає, що звільнений від сплати такого збору, оскільки житло придбала вперше, а тому 26.01.2015 звернувся до відповідача 1 із заявою про повернення вказаної суми помилково сплаченого збору. Проте, листом від 11.02.2015 за №60/10 відповідачем було відмовлено у задоволенні такої заяви. Вважає, що дана відмова УПФУ в м.Рівне порушує його права, свободи та інтереси визначенні чинним законодавством України, а тому є неправомірною. Просив позов задовольнити повністю.

У судове засідання позивач не з'явився, у поданому суду клопотанні просив розглянути справу за його відсутності.

Представники відповідачів 1,2 у справі у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені.

За таких обставин, зважаючи на неявку сторін, явка яких не визнавалася обов'язковою , суд приймає рішення про розгляд справи без їх участі, за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Як судом встановлено, що 26.12.2014 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за №1917 (а.с.5), було придбано квартиру АДРЕСА_1, загальною вартістю 520 370,40 грн.

Крім того, встановлено, що обов'язковою вимогою, необхідною для нотаріального оформлення вказаного договору, була сплата збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості придбаного нерухомого майна. На виконання даної вимоги ОСОБА_1 сплачено збір в сумі 4621,87грн., що підтверджується дублікатом чека від 26.12.2014 №4725.

Вважаючи, що зазначений збір сплачений при нотаріальному оформлені договору купівлі-продажу житла помилково, позивач 26.01.2015 звернулася із заявою до УПФУ в м. Рівне щодо повернення суми сплаченого збору, оскільки житло придбавалося вперше та перебуває на квартирному обліку (а.с.8).

Проте, листом від 11.02.2015 №60/10 відповідачем відмовлено у задоволенні такої заяви, мотивуючи тим, що відсутній механізм повернення помилково сплачених коштів (а.с.9).

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до п.9 ст.1 Закону №400/97-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Крім того, згідно Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 р. № 1740 (Порядок - 1740), визначено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема, квартиру вперше, не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто, звільнені від його сплати в розмірі 1% від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Важливою обставиною для правильного вирішення питання про необхідність сплати фізичною особою збору на обов'язкове державне пенсійне страхування від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, є встановлення факту придбання особою житла вперше.

Частиною 1 статті 210 Цивільного кодексу України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відносини щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

В силу вимог ст.2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до абз.3 ч.5 ст.3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

З інформаційної довідки Реєстраційної служби Головного управління юстиції Рівненської області стверджено, що ОСОБА_1 було укладено лише один договір спрямований на передачу у власність житла шляхом купівлі такого майна (а.а.с.15-18).

Поряд з цим, під час дослідження зазначеної інформаційної довідки судом встановлено, що до здійснення операції з купівлі вказаної квартири позивач володів на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 24.12.2009, 09.02.2010 (виконавчий комітет Липненської сільської ради) нерухомим майном - житловий будинок по АДРЕСА_2; на праві приватної спільної часткової власності - 54/1000 (свідоцтво про право власності, наказ №656 від 28.11.2011/НОМЕР_2, 29.11.2011, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради).

При цьому, у матеріалах справи наявна довідка відділу обліку і розподілу житла Рівненського міськвиконкому за №14 від 13.01.2015, що підтверджує перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку в списках загальної черги з 29.01.2009 під №5129.

Зважаючи на спосіб набуття позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що позивач не може бути платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при укладанні договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.12.2014 за №1079, оскільки, в силу вимог п.9 ст.1 Закону №400/97-ВР, таке нерухоме майно (житло) придбавалося ОСОБА_1 вперше.

Відтак, сплачена останньою сума збору на обов'язкове державне пенсійне страхування 5203, 70 грн. - є сплаченою помилково.

Щодо вимог позивача про стягнення суми надмірно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5203, 70 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону № 400/97-ВР, платники збору, визначені пунктами 5 - 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують до Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно із пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

З врахуванням викладеного, вимога про стягнення через Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області на користь позивача сплаченого ним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5203, 70 грн. є безпідставною, оскільки для проведення такого стягнення необхідно дотриматися встановленої процедури, що позивачем зроблено не було.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та захистити порушене право позивача саме шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області звернутися з поданням, передбаченим пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, у розмірі 5203, 70 грн.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, то адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області щодо відмови у поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5203, 70 грн.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області звернутися з поданням, передбаченим пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5203, 70 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182, 70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.