Справа № 274/710/15-а
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 274/710/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі - Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, і просили суд скасувати постанови державного виконавця відділу ДВС Бердичівського МРУЮ Крилової Ю.Ю. від 03.02.2015 року про стягнення з них виконавчого збору у розмірі 680.00 грн.., та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 38.10 грн..

Позовні вимоги вимоги мотивують тим, що 03.02.2015 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ Криловою Ю.Ю. було винесено постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680.00 грн. у зв'язку з невиконанням у добровільному порядку виконавчого листа № 2-50/11 від 16.12.2011 року, в строк до 03.02.2015 року, та про стягнення з неї витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 38.10 грн. за вищевказаним виконавчим листом. Також 03.02.2015 року державним виконавцем відділу Криловою Ю.Ю. було винесено постанови про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 680.00 грн. у зв'язку з невиконанням у добровільному порядку виконавчого листа № 2-50/11 від 16.12.2011 року, в строк до 03.02.2015 року, та стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 38.10 грн. за виконавчим листом № 2 - 50/11 від 16.12.2011 року. Вказані постанови були фактично отримані ними 06.02.2015 року. Вважають ці постанови необгрунтованими та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав. В даних постановах про поновлення виконавчого провадження ВП № 30624375 стоосовно ОСОБА_2, та ВП № 31015300 стосовно ОСОБА_1, винесених 13.01.2015 року, не зазначено будь - якого строку для добровільного виконання виконавчого листа. Крім того, у вимозі начальника відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Пригунова В.В. від 13.01.2015 року №10/140/62, також не вказано строку для добровільного виконання виконавчого листа, а натомість, у згаданій вимозі Пригунова В.В. містилося зобов'язання для них: "бути присутніми на 10 годину 03 лютого 2015 року за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 для примусового виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду". Виконуючи вказану вимогу - зобов'язання вони були присутніми у вказаний день та час у вказаному місці. Таким чином, вони виконали вимоги відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції, а тому підстав для стягнення з них витрат на проведення виконавчих дій, так і стягнення виконавчого збору у державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління стиції Крилової Ю.Ю. не було.

В судове засідання позивачі не з"явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справа у його відсутності, позовні вимоги не визнає, та надав заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних розпоряджень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення; якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України " Про державну виконавчу службу".

Судом встановленно, що 04.01.2012 року за заявою стягувача - ОСОБА_5 було пред'явлено для виконання до відділу ДВС Бердичівського МРУЮ виконавчий лист № 2-50, який виданий 16.12.2011 року Бердичівським міськрайонним судом про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, даний факт сторони не оспорюють.

09.01.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№30624375, копія якої була направлена ОСОБА_2 09.01.2012 року рекомендованим листом з повідомленням, та надано 15 днів для добровільного виконання рішення суду з дня отримання листа.

02.02.2012 року за заявою стягувача - ОСОБА_5 було пред'явлено для виконання до відділу виконавчий лист № 2-50, який виданий 16.12.2011 року Бердичівським міськрайонним судом про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, даний факт сторони не оспорюють.

02.02.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №310153300, копію якої направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням, та надано 15 днів для добровільного виконання рішення суду з дня отримання листа.

Згідно поштового повідомлення, копію постанови про відкриття виконавчого провадження за особистим підписом отримала ОСОБА_1 06.02.2012 року.

Слід зазначити, що дані постанови про відкриття виконавчого провадження не скасованні.

28.02.2012 року під час виходу державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 для перевірки стану виконання рішення про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_1 складено акт державного виконавця в присутності стягувача та двох понятих про те, що позивачі з даної квартири не виселилися, та на даний момент проживають за вказаною адресою, тобто рішення суду ними добровільно виконано не було.

Державним виконавцем ОСОБА_1. та ОСОБА_2 зобов'язано до 13.03.2012 року включно звільнити квартиру АДРЕСА_1 від особистих речей, та залишити дане приміщення.

06.03.2012 року позивачам направлено вимогу на 20.03.2012 року бути присутнім під час проведення примусового виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду рекомендованим листом з повідомленням, який було отримано боржниками 13.03.2012 року, про що свідчать підписи ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Під час проведення дій 20.03.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 в присутності та за підписом понятих, боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, стягувача ОСОБА_5 та дільничних інспекторів складено акт державного виконавця про те, що позивачі не виселилися, проживають далі, чим порушують вимогу державного виконавця.

Під час складання акту державного виконавця їм була надала довідка з Бердичівського міськрайонного суду від 03.03.2012 року про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду від 08.06.2011 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення з квартири АДРЕСА_1, судове засідання по справі призначено на 26.03.2012 року.

26.03.2012 року до відділу надійшла ухвала № 0603/1418/2012 від 26.03.2012 року, яка винесена Бердичівським міськрайонним судом, про відстрочку виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду від 08.06.2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення до 01.07.2012 року.

27.03.2012 року державним виконавцем винесено постанови про зупинення виконавчих проваджень.

17.07.2012 року державним виконавцем винесено постанови про поновлення виконавчого провадження в зв'язку із закінченням терміну відстрочки виконання рішення суду.

18.07.2012 року позивачам направлено рекомендованим листом з повідомленням вимогу на 31.07.2012 року бути присутніми під час проведення примусового виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду, яку отримано 24.07.2012 року про що засвідчує підпис ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

31.07.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 в присутності та за підписом понятих, позивачів, стягувача ОСОБА_5 складено акт державного виконавця про те, що рішення суду не виконано, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виселились, проживають далі, чим порушують вимогу державного виконавця.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 попереджено про адміністративну відповідальність згідно чинного законодавства, та їм надано строк до 09.08.2012 року звільнити квартиру АДРЕСА_1 від особистих речей та виселитись.

За невиконання вимоги державного виконавця від 18.07.2012 року винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 170.00 грн..

10.08.2012 року під час перевірки виконання вищевказаної вимоги за адресою: АДРЕСА_1 в присутності та за підписом понятих складено акт державного виконавця про те, що двері квартири № 19 зачинені, на стук ніхто не реагує. З'ясувати чи є мешканці квартири дома не представилось можливим, із зовнішнього виду будинку виявлено, що на вікні балкону квартири № 19 висять тюлі. Виходячи з вищевикладеного, позивачі законні вимоги державного виконавця не виконали, квартиру від особистих речей не звільнили, чим перешкоджають повному, своєчасному виконанню рішення Бердичівського міськрайонного суду.

13.08.2012 року за невиконання вимоги державного виконавця від 31.07.2012 року винесено постанови про накладення штрафу на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в розмірі 340.00 грн..

17.09.2012 року до відділу ДВС Бердичівського МРУЮ надійшла копія ухвали за № 0603/2110/12 від 29.08.2012 року, яка була винесена Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про заборону ДВС вчиняти дії по примусовому виселенню ОСОБА_1, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 до прийняття рішення по справі.

18.09.2012 року державним виконавцем винесено постанови про зупинення вказаних виконавчих проваджень.

14.11.2014 було направлено запит державного виконавця до Бердичівського міськрайонного суду про подальший механізм та спосіб виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду згідно виконавчого листа № 2/50/11, виданого 16.1.2011 року про виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, оскільки розгляд справи закінчено(ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні скарги на дії відділу ДВС Бердичівського МРУЮ).

До відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції надійшла ухвала про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. та скасування ухвали суду про зупинку стягнення на підставі виконавчого документа.

13.01.2015 року винесено постанови про поновлення виконавчих проваджень, копії даних постанов направлено сторонам до відома( а.с.12-15).

13.01.2015 року позивачам направлено вимогу бути присутнім 03.02.2015 року під час виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду, яка була отримана 20.01.2015 року ОСОБА_1 згідно поштового відправлення(а.с.8).

03.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 в присутності та за підписом понятих, позивачів, стягувача ОСОБА_5, та дільничного інспектора складено акт державного виконавця про те, що рішення суду не виконано, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виселились, проживають далі, чим порушують вимогу державного виконавця.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 попереджено, що 16.02.2015 року буде проведено примусове виселення боржників з вище вказаної квартири з залученням працівників Бердичівського МВ та ВЖРП та будуть винесені постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Також ОСОБА_2 та ОСОБА_1 попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Згідно частини першої ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Оскльки рішення суду позивачами виконано не було, то 03.02.2015 року державним виконавцем, згідно ст. 28 Закону України " Про виконавче провадження", винесено постанови про стягнення з них виконавчого збору, копії постанов було направлено боржникам до відома( а.с. 11, 13).

Також, згідно стаття 41 Закону України "Про виконавче провадження", витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кошти виконавчого провадження складаються з:

1) коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника;

2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

3) стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

4) інших надходжень, що не суперечать законодавству.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк. 03.02.2015 року державним виконавцем, на підставі даної статті Закону винесено постанови про стягнення з позивачів витрат на проведення виконавчий дій, копії даних постанов направлено їм до відома(а.с.9-14).

Що стосується доводів позивачів, що ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2015 року заборонено ВДВС Бердичівського МРУЮ вчиняти будь-які дії по виселенню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 до остаточного рішення в даній справі, то дана ухвала надійшла 11.02.2015 року на адресу відділу ДВС Бердичівського МРУЮ, і 11.02.2015 року державним виконавцем винесено постанови про зупинення виконавчого провадження до вирішення справи по суті.

А тому суд вважає, що державний виконавець Крилова О.О. під час примусового виконання вищевказаного рішення Бердичівського міськрайонного суду діяла згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 5, 11, 25, 28, 37, 39, 41, 89 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя