Справа № 817/83/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

02 березня 2015 року Справа № 817/83/15 Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравчук Т.О., при секретарі судового засідання Цвіркун О.О. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом:

Фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області
про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування фінансових санкцій,
ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області про скасування:

податкового повідомлення-рішення від 19.09.2014 року №001861700, згідно з яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем "Податок з доходів фізичних осіб" у сумі 2558525,30 грн., з яких: 1705570,20 грн. - за основним платежем; 852955,10 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 01.09.2014 року №00176/1712-1702/НОМЕР_1;

податкового повідомлення-рішення від 19.09.2014 року №001831700, згідно з яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем "Адміністративні штрафи та інші санкції" у сумі 510,00 грн., що визначено податковим органом на підставі акта перевірки від 01.09.2014 року №00176/1712-1702/НОМЕР_1;

вимоги про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 19.09.2014 року №Ф-СО185/1712-1702 у сумі 154951,29 грн.;

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19.09.2014 року №001841700, згідно з яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 17474,33 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2015 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд призначений на 23.02.2015 року.

23.02.2015 року в судове засідання позивач не з'явився, про дату час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать докази в матеріалах справи, а саме: 13.02.2015 року рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вручено особисто, зазначено прізвище ОСОБА_1. Будь яких заяв чи клопотань позивач суду не надіслав. Судовий розгляд було відкладено на 02.03.2015 року.

02.03.2015 року позивач в судове засідання не з'явився, надіслав суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування підстав для відкладення розгляду справи зазначив необхідність надання додаткових доказів по справі, а також залучення представника, який буде представляти його інтереси в судовому засіданні.

Однак, при цьому суд звертає увагу, що будь яких доказів (копію угоди про надання правової допомоги, довіреність про надання повноважень іншій особі на ведення та участь у даній справі чи інші документи, що підтверджують наміри позивача на надання права участі такої іншої особи в судових засіданнях) ОСОБА_1 суду не надав.

Тобто, з 13.02.2015 року у позивача чи його представника була можливість для підготовки та надіслання до суду всіх необхідних додаткових пояснень та доказів покладених в основу адміністративного позову та можливість надання пояснень щодо наданих відповідачем на адміністративний позов письмових заперечень. Однак, позивачем не вчинено жодних дій з цього приводу на протязі майже усього строку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України для вирішення та розгляду справи, тобто на протязі одного місяця.

Крім того, суд вважає, що для запобігання затягуванню розгляду справи та порушення строків розгляду справи, позивач мав би вказати суду приблизну дату коли саме він має залучить до участі у справі свого представника. Але, в своєму клопотанні позивач висловив тільки свій намір з наданням собі для його втілення необмеженого часу, ставлячи таким чином суд в залежність тільки від своїх намірів, а не від фактичних обставин, що мають значення для розгляду та вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з критеріїв для визначення розумності строку є поведінка сторін (позивачів та відповідачів), приймаючи до уваги, що зацікавлена особа зобов'язана вчиняти дії, що її стосуються, лише належним чином, не вдаватися до маневрів, аби виграти час, та використовувати можливості, надані внутрішнім правом, щоб скоротити судовий розгляд.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд зауважує, що позивачу було надано можливість для його особистої участі або участі його представника в суді та надано достатньо часу для підготовки додаткових пояснень та доказів, які можуть слугувати розгляду та вирішенню справи та прийняття судом рішення. Однак, позивач не скористався таким правом і не довів суду поважність причин, підстав постійного відкладення розгляду справи, не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні, що на думку суду було цілком за можливе.

Таким чином, суд дійшов висновку, що таке відношення позивача до судових засідань, спричиняє постійне відкладення розгляду даної справи Рівненським окружним адміністративний судом та тягне затягування розгляду справи, порушення строків її розгляду, та вирішення справи. Крім того таке відношення проявляє неповагу до суду та до представників відповідача, які беруть участь у цій адміністративній справі, добросовісно користуються належними їм процесуальними правами і неухильно виконують процесуальні обов'язки, а тому причину повторного неприбуття позивача або його представника в судове засідання суд визнає неповажною.

Керуючись статтями 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати сторонам та особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Кравчук Т.О.