Справа № 369/11938/14-а
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/12/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення сільської ради та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У 2014 році позивач звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що з листопада 2002 року сім'я позивача, яка складається з трьох чоловік перебувала на обліку для покрашення житлових умов при Київській обласній державній адміністрації в черзі для інвалідів ЧАЕС 1 категорії. До складу сім'ї входив: чоловік позивача - ОСОБА_3, інвалід 1 групи, інвалідність пов'язана з аварією на ЧАЕС, потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, позивач - ОСОБА_1, дружина інваліда 1 групи, потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії,та їх син - ОСОБА_2 - потерпілий 1 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, інвалід 2 групи, інвалідність якого пов'язана з аварією на ЧАЕС.

08.11.2008 року чоловік ОСОБА_1 помер, однак, відповідно до ст. 20 ч.1 п.10 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Після смерті чоловіка, ОСОБА_1 вважає, що її сім'я мала право продовжувати перебувати на квартирному обліку для покращення житлових умов до забезпечення житлом, оскільки державою не було забезпечено її сім'ю житлом протягом року з дня подання заяви про забезпечення житлом.

ОСОБА_3 рішенням виконкому Горенської сільської ради №35/14 від 26.09.2013 року знято з квартирного обліку у зв'язку в зв»язку зі смертю. Згодом, 26.09.2013 току прийнято рішення №15/7 від 24.04.2014 року про зняття з квартирного обліку інших членів сім'ї позивача, а саме: ОСОБА_1 та сина, в зв'язку з вибуттям до іншого населеного пункту.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: визнати протиправним рішення Горенської сільської ради №15/7 від 24.04.2014 року та зобов'язати відповідача прийняти рішення, яким поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2 з правом позачергового забезпечення житлом.

В судове засідання позивач з»явилася. Позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання з»явився. Позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що з листопада 2002 року сім'я позивача, яка складається з трьох чоловік перебувала на обліку для покрашення житлових умов при Київській обласній державній адміністрації в черзі для інвалідів ЧАЕС 1 категорії. До складу сім'ї входив: чоловік позивача - ОСОБА_3, інвалід 1 групи, інвалідність пов'язана з аварією на ЧАЕС, потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, позивач - ОСОБА_1, дружина інваліда 1 групи, потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії,та їх син - ОСОБА_2 - потерпілий 1 категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, інвалід 2 групи, інвалідність якого пов'язана з аварією на ЧАЕС.

08.11.2008 року чоловік ОСОБА_1 помер, однак, відповідно до ст. 20 ч.1 п.10 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

09.12.2005 року Президентом України видано указ №1726 «Про заходи пов'язані з 20 річницею Чорнобильської катастрофи», яким передбачалось забезпечення відселення 81 сім'ї із зони відчуження та поліпшення житлових умов інвалідам 1 групи, інвалідність яких пов'язана із наслідками Чорнобильської катастрофи, а також сім'ям з дітьми, які стали інвалідами внаслідок аварії на ЧАЕС. Таким чином головному управлінню ДСНС України в Київській області були виділені кошти на придбання житла для інвалідів - чорнобильців 1 групи, які були перераховані ЗАТ «Дамакс Плюс» для будівництва чорнобильських квартир в житловому будинку АДРЕСА_1.

Головним управлінням ДСНС в Київській області сім'ю позивача було повідомлено про те, що їм виділено квартиру в житловому будинку АДРЕСА_1. Згодом сім»я вселилась в квартиру, зробили ремонт, встановили санітарно - технічне обладнання, котел, підключили опалення, електроенергію. Проте, в березні 2014 року з'явились власники даної квартири, почали міняти замки на вхідних дверях та виселяти сім'ю позивача з квартири. Вони були змушені звільнити приміщення і їх сім'я залишилась без житла.

Після смерті чоловіка, ОСОБА_1 вважає, що її сім'я мала право продовжувати перебувати на квартирному обліку для покращення житлових умов до забезпечення житлом, оскільки державою не було забезпечено її сім'ю житлом протягом року з дня подання заяви про забезпечення житлом.

ОСОБА_3 рішенням виконкому Горенської сільської ради №35/14 від 26.09.2013 року знято з квартирного обліку у зв'язку в зв»язку зі смертю. Згодом, 26.09.2013 току прийнято рішення №15/7 від 24.04.2014 року про зняття з квартирного обліку інших членів сім'ї позивача, а саме: ОСОБА_1 та сина, в зв'язку з вибуттям до іншого населеного пункту.

Ст.40 ч.3 Житлового Кодексу України передбачено, що у разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових /мов, за членами його сім'ї зберігається право подальшого перебування на обліку.

Зважаючи на положення ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Як визначено ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, а також зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.43 Житлового кодексу Української РСР, ст. 26, 59, 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 71, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №15/7 від 24.04.2014 року.

Зобов'язати Горенську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області поновити на квартирному обліку ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2 з правом позачергового забезпечення житлом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, починаючи з дня наступного після її проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов