Справа № 810/846/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року 810/846/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Тетіївська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 3443, 87 грн

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковий борг відповідача по орендній платі за земельні ділянки станом на 23 лютого 2015 року становить 3443, 87 грн. Позивачем було вжито всіх заходів щодо добровільного погашення відповідачем заборгованості перед бюджетом але заборгованість до цього часу відповідачем не погашена, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 3 березня 2015 відкрито провадження у справі даній справі, розгляд якої відповідно до ст. 183-2 КАС України здійснюється у порядку скороченого провадження.

Одночасно вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через відділ документообігу суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

Копію ухвали надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній позові та вручена йому 10.03.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

У зв'язку тим, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві або заперечень проти позову, суд приймає рішення в даній адміністративній справі на підставі наявних у ній доказів у порядку скороченого провадження.

Судом встановлено, що між Пархомівською сільською радою Володарського району Київської області та ОСОБА_1 1 лютого 2013 року було укладено Договір оренди земельної ділянки в АДРЕСА_1, копії якого наявна в матеріалах справи.

Внаслідок того, що ОСОБА_1 орендна плата за землю до Державного бюджету не сплачувалась в повному обсязі , станом на 23 лютого 2015 року виникла заборгованість в розмірі 3443, 87 грн.

Оскільки відповідачем не було сплачено 3443, 87 грн. податкового боргу, позивачем було прийнято та направлено відповідачу податкове повідомлення - рішення від 30.06.2014року №13056-15 на суму 8521 грн., яке отримане відповідачем 30.06.2014 року та Податкову вимогу від 08.09.2014 року №2650-11 на суму 8770, 73.

Доказів оскарження або скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення та вимоги відповідачем суду не надано.

Доказів сплати суми грошового зобов'язання, визначеного вказаними податковим повідомленням - рішенням відповідачем суду не надано.

Отже, судом встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача з орендної плати за земельні ділянки станом на 23 лютого 2015 року становить 3442, 87 грн.

Згідно із пп. 14.1.147 ст. 14 Податкового Кодексу України, плата за землю - це "загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Згідно із тією ж ст. 14 ПКУ, земельний податок - це "обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів" (пп. 14.1.72 ст. 14 ПКУ); орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це "обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою" (пп. 14.1.136 ПКУ).

Відповідно до вимог ст. 15 п. 15.1. Податкового Кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 16 Податкового Кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 288 Податкового Кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може бути більшою граничного розміру орендної плати, ніж зазначений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах. Плата за суборенду земельних ділянок не може перевищувати орендної плати.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до вимог п. 286.5. ст. 286 Податкового Кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Пунктом 287.5. ст. 287 Податкового Кодексу України передбачено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад за квитанцією про приймання податкових платежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Пунктом 95.2. ст. 95 Кодексу визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Наявність та розмір податкового боргу ОСОБА_1 підтверджується копіями податкового повідомлення - рішення, податкової вимоги, Договору оренди, обліковою карткою з орендної плати з фізичних осіб, Довідкою про заборгованість перед бюджетом №136/9/23-148 від 23 лютого 2015 року .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Тетіївського ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області - підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) згідно ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись, пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, ст.ст. 16, 19-1, пп. 20.1.18. п. 20.1 ст. 20, п. 41.5 ст. 40, п. 59.5 ст. 59, 286, 288 ПК України, абз. 4 п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7, ст.ст. 69-72, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 3443 (три тисячі чотириста сорок три) грн. 87 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.