Справа № 2а-0870/3695/11
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2011-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2011 року 15:45 Справа № 2а-0870/3695/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря Сокол О.О. та представників:

позивача: Толмачової Н.А., Кудоярової Л.Е., Маркової С.Ю.

відповідача: Драча В.М.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Металургбуд»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя

про скасування податкових повідомлень-рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18 травня 2011 року Приватне підприємство «Металургбуд» (далі - позивач, ПП «Металургбуд») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя (далі - відповідач, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя), в якій просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 18 квітня 2011 року № та №.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що оскаржувані податкові повідомлення -рішення відповідача, прийняті на підставі акту перевірки позивача від 18 квітня 2011 року, без законних на те підстав, а порушення податкового законодавства, про які йдеться в акті перевірки, позивачем не вчинялись, що підтверджується документами первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Ухвалою суду від 20 травня 2011 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07 червня 2011 року.

07 червня 2011 року в судовому засіданні оголошено перерву до 15 червня 2011 року.

15 червня 2011 року провадження у справі зупинено до 05 липня 2011 року для надання додаткових доказів.

У судовому засіданні 05 липня 2011 року представники позивача підтримали свої вимоги з підстав викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що висновки відповідача про нікчемність укладеного між позивачем та ТОВ «Младен груп-ЛТД» договору купівлі-продажу суперечать вимогам цивільного та податкового законодавства та спростовуються даними документів первинного бухгалтерського та податкового обліку позивача. У зв'язку з чим просили задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні 05 липня 2011 року представник відповідача заперечив проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти позову, зокрема зазначивши, що згідно акту перевірки позивача за період з 01.01.2010 по 31.01.2010 встановлено заниження позивачем податку на прибуток у сумі 91 667,00 грн. та завищення податкового кредиту за цей же період на суму 73 333,00 грн. в результаті допущення позивачем порушень податкового законодавства. Зазначене порушення виникло внаслідок включення позивачем до валових витрат та податкового кредиту сум по операціям постачання побутової техніки від ТОВ «Младен груп-ЛТД», які підтверджені первинними документами, підписаними не уповноваженою на те особою. Згідно висновків експертів встановлено, що підпис від імені директора ТОВ «Младен груп-ЛТД» в первинних бухгалтерських документах та на договорі купівлі-продажу вчинені іншими особами ніж особою, визначеною директором цього підприємства. Крім того, допитаний в якості свідка в процесі досудового слідства ОСОБА_5, від імені якого вчинені підписи на зазначених документах, пояснив, що ніколи не був ані засновником, ані директором «Младен груп-ЛТД». Відтак, під час перевірки позивача було встановлено, що позивачем та «Младен груп-ЛТД» порушено загальні вимоги, які необхідні для чинності правочину, а саме зміст правочину суперечить моральним засадам суспільства, які полягають у дотриманні вимог статті 67 Конституції України та статті 9 Закону України «Про систему оподаткування». Таким чином позивачем було порушено пункт 5.1, абзац 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Крім того, представник відповідача зазначив, що в процесі досудового слідства представники транспортної організації, яка здійснювала доставку побутової техніки від ТОВ «Младен груп-ЛТД» до позивача не допитувались, досудове слідство завершено, кримінальна справа закрита за відсутності складу злочину. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 05 липня 2011 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя від 18 квітня 2011 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України ПП «Металургбуд» визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 114 583,75 грн., в тому числі за основним платежем - 91 667,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 22 916,75 грн.

Податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя від 18 квітня 2011 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України ПП «Металургбуд» визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 91 666,25 грн., в тому числі за основним платежем - 73 333,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 18 333,25 грн.

Зазначені вище податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 28 березня 2011 року №75/23-2/34440897 «Про результати позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Металургбуд» () з питань правомірності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету сум з податку на прибуток та податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Младен груп, ЛТД» (код за ) за період з 01.01.2010 р. по 31.03.2010 р.» (далі по тексту - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено порушення позивачем: пункту 5.1, абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 91 667,00 грн., а саме за І квартал 2010 року у сумі 91 667,00 грн.; підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 73 333,00 грн., а саме за січень 2010 року у сумі 73 333,00 грн.

Таких висновків відповідач дійшов виходячи з того, що договір від 04 січня 2010 року №04/01-3, укладений між позивачем та ТОВ «Младен груп-ЛТД», є нікчемним, в силу того, що підписаний з боку ТОВ «Младен груп-ЛТД» не уповноваженою особою. Так само невстановленою особою від імені ТОВ «Младен груп-ЛТД» підписана податкова накладна №040105 від 04 січня 2010 року.

Запорізький окружний адміністративний суд не погоджується з висновками Акта перевірки, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, виходячи з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 січня 2010 року між позивачем та ТОВ «Младен Груп-ЛТД» був укладений договір купівлі-продажу з відстроченням платежу №04/01-3. На виконання цього договору 04 січня 2010 року ТОВ «Младен Груп-ЛТД» поставило позивачу побутову техніку в кількості 354 одиниць на загальну суму 440 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 73 333,00 грн., а позивач 11 січня 2010 року оплатив вартість поставленого товару у повному обсязі. Перевезення товару від ТОВ «Младен Груп-ЛТД» до позивача здійснювало ТОВ «ТТП-94», про що свідчить товарно-транспортна накладна від 04 січня 2010 року №812050.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Отже у разі, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами податкового законодавства.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань. Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами (підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Враховуючи вищевикладене, позивачем надані докази щодо фактичного здійснення господарської операції, товарність відповідачем не оспорюється, а складені на виконання договору документи первинного бухгалтерського та податкового обліку, відповідають нормам законодавства та відображають реальність господарської операції позивача.

Відповідно до вимог підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Як встановлено судом, на момент складання податкових накладних ТОВ «Младен груп-ЛТД» було зареєстроване як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, що підтверджується долученою до матеріалів справи копію свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Младен групп-ЛТД» (свідоцтво від 27 травня 2009 року за №100228255 серії НБ №360700).

Крім того, контрагент позивача - ТОВ «Младен Груп-ЛТД» був зареєстрований як юридична особа -18 травня 2009 року.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців -10 січня 2011 року державну реєстрацію ТОВ «Младен Груп-ЛТД» припинено з причини визнання його банкрутом, проте на час здійснення господарської операції у січні 2010 року записи щодо зняття з обліку або про банкрутство цього підприємства у Єдиному реєстрі відсутні.

Стосовно висновків експерта від 18 січня 2011 року №1 за результатами проведеної почеркознавчої експертизи, слід зазначити наступне.

Висновки експертизи були виготовлені у січні 2011 року, оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті у квітні 2011 року, проте органи податкової служби під час проведення перевірки не використовували дані висновки експерта як доказ, інформації щодо порушення кримінальної справи відносно посадової особи товариства контрагента позивача або за фактом у суду відсутні, крім того, відповідно до пункту 2 статті 2 Кримінального кодексу України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Разом з тим, з наданих в ході судового розгляду цієї справи пояснень представника відповідача, судом встановлено, що посадові особи підприємства, яке здійснювало доставку товару від ТОВ «Младен Груп-ЛТД» до позивача, в процесі досудового слідства не допитувались, а кримінальна справа, в межах якої проводилось почеркознавча експертиза, закрита за відсутністю складу злочину. Інших доказів на підтвердження нікчемності правочину відповідач суду не надав. Відтак, доводи відповідача про нікчемність договору №04/01-3 від 04 січня 2010 року є недоведеними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Запорізького окружного адміністративного суду, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПП «Металургбуд» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства «Металургбуд» задовольнити повністю.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя від 18 квітня 2011 року № та від 18 квітня 2011 року №.

Постанова набирає законної сили і є остаточною після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.П.Бойченко