Справа № П/811/4557/14
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Справа № П/811/4557/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, 28000, м.Олександрія, Кіровоградська обл., вул.Пролетарська, 17

про скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

за участю:

секретаря судового засідання - Черної О.Ю.,

представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився

У відповідності до ч.1 ст.41 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про:

- скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 2 021,73 грн. (а.с.34);

- скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014 р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 2 484,36 грн. (а.с.30);

- скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014 р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 166, грн. (а.с.32);

- скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 88,17 грн. (а.с.31);

- визнання протиправними дій по оформленню результатів камеральних перевірок з питання своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування при складанні актів перевірки №000327/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014р. та №000328/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014р. (а.с.66);

- притягнення відповідно до ст.16621 КУпАП посадових осіб Олександрійської ОДПІ до адміністративної відповідальності (а.с.66);

- зобов'язання зробити необхідні виправлення в обліковій картці платника податків (а.с.66).

Ухвалою від 24.02.2015 року провадження у справі в частині притягнення відповідно до ст.16621 КУпАП посадових осіб Олександрійської ОДПІ до адміністративної відповідальності закрите (а.с.212).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені у зв'язку з порушенням, на думку відповідача, граничних строків сплати суми грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, однак позивач вказує, що відповідачем повторно нараховані штрафні санкції, так як вони були вже застосовані іншими податковими повідомленнями-рішеннями, які позивачем оскаржувалися в судовому порядку та були скасовані.

В судове засіданні представник позивача не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження (а.с.190).

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова факсограма (а.с.121).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2014 року посадовою особою Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, за наслідками якої складено акт №327/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014 р., де висновком є порушення, на думку контролюючого органу, ст.177 ПК України, зокрема несплата ОСОБА_1 узгодженої суми податку на доходи фізичних осіб у встановлені строки (а.с.89).

На підставі даного акту Олександрійською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2014 р., яким ОСОБА_1 нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 3 180,52 грн. (а.с.91).

Окрім того, 04.08.2014 р. посадовою особою Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, за наслідками якої складено акт №328/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014 р., де висновком є порушення, на думку контролюючого органу, ст. 177 ПК України, зокрема - несплата ОСОБА_1 узгодженої суми податку на доходи фізичних осіб у встановлені строки (а.с.92).

На підставі даного акту Олександрійською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2014 р., яким ОСОБА_1 нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 335,33 грн. (а.с.94).

Рішенням Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про результати розгляду первинних скарг від 31.10.20174 року частково скасовані податкові повідомлення - рішення Олександрійської ОДПІ від 04.08.2014 р. № в частині 696,16 грн. та № в частині 247,16 грн. (а.с.23-25).

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду повторних скарг від 26.11.2014 року залишено без змін податкові повідомлення-рішення № та № від 04.08.2014 року (з урахуванням рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 31.10.2014 р.), а повторну скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення. (а.с.26-29).

Додатково відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 01.12.2014 р., яким позивачу визначено штраф у сумі 2 484,36 грн. (а.с.30);

- № від 01.12.2014р., яким позивачу визначено штраф у сумі 88,17 грн. (а.с.31).

В даних податкових повідомленнях-рішеннях вказано, що вони винесені на підставі акту перевірки №311/10/11-28-10-01-08 від 31.10.2014 року.

Ухвалою від 19.02.2015 року судом у Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області витребовувався даний акт перевірки №311/10/11-28-10-01-08 від 31.10.2014 року, однак вимоги ухвали в цій частині відповідачем не виконано (а.с.119).

Судом встановлено, що 01 грудня 2014 року посадовою особою Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по терміну сплати 30.04.2010 р., за наслідками якої складено акт №001301/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 01.12.2014 р., де висновком є порушення, на думку контролюючого органу, п. 57.3 ст.57 ПК України, зокрема встановлено факт несвоєчасної сплати ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 332,00 грн. (а.с.33).

На підставі даного акту перевірки 01.12.2014 р. Олександрійською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 50% у сумі 166,00 грн. (а.с.32).

Судом встановлено, що 01 грудня 2014 року посадовою особою Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по терміну сплати 06.06.2014 р., за наслідками якої складено акт №001295/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 01.12.2014 р., де рішенням є порушення, на думку контролюючого органу, п. 57.3 ст.57 ПК України, зокрема встановлено факт несвоєчасної сплати ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 10 108,65 грн. (а.с.35)

На підставі даного акту перевірки 01.12.2014 р. Олександрійською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 2 021,73 грн. (а.с.34).

Як встановлено в судовому засіданні податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, визначене оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями у зв'язку із несвоєчасною, на думку ДПІ сплатою ОСОБА_1 податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

Податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 р. у сумі 166,00 грн.

У відповідності до п.1.2 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ, чинного на час виникнення спірних правовідносин, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно п. 1.3 зазначеного Закону податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Судом встановлено, що сума штрафної санкції, визначеної податковим повідомленням-рішенням № від 01.12.2014 р. у сумі 166,00 грн. становить 50% від податкового зобов'язання з ПДФО у сумі 332,00 грн. (а.с.97).

Судом встановлено, що сума податку на доходи фізичних осіб в розмірі 332,00 грн. рахувалась по обліковій картці позивача на підставі податкового повідомлення-рішення № від 19.04.2010 року (а.с.97).

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем вже приймалось податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2011 року, яким визначався ОСОБА_1 штраф в розмірі 166,00 грн. за несвоєчасну сплату узгодженого, на думку податкового органу, податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 332,00 грн. (а.с.12).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 року, податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2011 року, яким визначався ОСОБА_1 штраф в розмірі 166,00 грн., визнане протиправним та скасоване. При цьому судом встановлено, що сума в розмірі 332,00 грн. повинна була бути зарахована податковим органом за рахунок переплати по картці позивача.

Зі змісту облікової картки платника податку з доходів фізичних осіб вбачається, що станом на початок 2010 р. за позивачем рахувалася переплата із зазначеного податку, що підтверджено в судовому засіданні представником позивача (а.с.92-96).

У відповідності до абз.6 п.п.14.4 п.14 Інструкції повернення зайво сплачених коштів платнику податку здійснюється відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.5 Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03.02.2005 р. N58/78/22, чинного на час виникнення спірних взаємовідносин, повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) у випадках, передбачених податковими законами, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб), яка може бути подана не пізніше 1095 дня, наступного за днем виникнення такої переплати.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, ОСОБА_1 не звертався до податкового органу із заявою про повернення переплати з податку з доходів фізичних осіб, то вказані кошти могли бути зараховані Олександрійською ОДПІ в рахунок погашення податкового зобов'язання визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 19.04.2010 р., що встановлено судами раніше та свідчить про безпідставність повторного нарахування штрафних санкцій на суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 332,00 грн.

Більш того, відповідно до п.102.1. Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що Олександрійська ОДПІ посилається на те, що ПДФО в сумі 332,00 грн. повинне було бути сплачене 30.04.2010 року. Дане посилання випливає з розрахунку штрафних санкцій (а.с.36). Тому строк, визначений п.102.1. Податкового кодексу України, для визначення грошових зобов'язань за даним фактом, станом на 01.12.2014 року скінчився, що позбавляло права відповідача приймати податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 р., а тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування підлягають задоволенню.

Податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014р. у сумі 2 021,73 грн.

Судом встановлено, що сума штрафної санкції у розмірі 2 021,73 грн., визначеної податковим повідомленням-рішенням № від 01.12.2014р., становить 20% узгодженого грошового зобов'язання з ПДФО в сумі 10108,65 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням від 25.02.2014 року № (а.с.36-37).

В ході розгляду справи встановлено, що Олександрійською ОДПІ за результатами перевірки діяльності позивача прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2014 року, яким йому визначено грошове зобов'язання з ПДФО в сумі 12673,29 грн. основного платежу та 3168,32 грн. штрафних санкцій (а.с.174).

ОСОБА_1 оскаржував дане рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 14.02.2014 року податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2014 року скасоване в частині 1128,90 грн. основного платежу та 282,22 грн. штрафних фінансових санкцій (а.с.175-178).

Тому Олександрійською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 25.02.2014 року №, яким ОСОБА_1 визначено 11544,39 грн. основного платежу та 2886,10 грн. штрафних фінансових санкцій (а.с.179).

Дане податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 оскаржено до Міністерства доходів і зборів України, однак рішенням від 25.03.2014 року його залишено без змін (а.с.180-183).

04.04.2014 року ОСОБА_1 була надіслана податкова вимога, в тому числі, і на суму зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 25.02.2014 року № (а.с.184).

Згідно облікової картки платника податку судом встановлено наступне.

Станом на 31.12.2010 року (та на 01.01.2011 року) по обліку у позивача рахувалась переплата з ПДФО в сумі 1523,83 грн. (а.с.101).

Згідно п.п.14.1.2 п.14 Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 р. №12 (далі -Інструкції), чинної на час виникнення спірних правовідносин, з доходів, зазначених у цьому розділі Інструкції, податок обчислюється податковими органами за місцем реєстрації фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності у податкових органах на підставі податкових декларацій, поданих такими фізичними особами за відповідний звітний податковий період, використовуючи при цьому інші відомості про їх доходи, отриманими відповідно до законодавства.

У відповідності до п.п.14.4 п.14 Податок, обчислений податковими органами, сплачується в такому порядку: протягом року платники щоквартально сплачують до бюджету по 25 відсотків річної суми податку, обчисленої за доходами за попередній рік, а платники, які вперше залучаються до сплати податку, - 25 відсотків суми, обчисленої їм податковими органами за оціночним доходом на поточний рік.

Для сплати авансових платежів податку встановлюються такі строки протягом року: до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада. У разі значного збільшення або зменшення протягом року доходу платника податку податковими органами може бути проведено перерахунок сум податку за строками сплати податку, що не настали.

Згідно п.п.14.5. п.14 Інструкції, фізичні особи, які займаються підприємницькою діяльністю, надають податковому органу податкові декларації наростаючим підсумком з початку року (за квартал; півріччя, три квартали, рік), у строки, визначені законом (протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, тобто не пізніше: 10 травня - за I квартал, 9 серпня - за перше півріччя, 9 листопада - за 9 місяців, 9 лютого наступного року - за звітний рік). У декларації зазначаються загальні суми одержаного доходу, витрат і сплаченого податку за звітний податковий період, за який здійснюється оподаткування.

Нарахування авансових та остаточних сум податку провадиться податковими органами у 15-денний строк з дня одержання податкової декларації.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2010 рік, в якій визначено суму отриманого чистого доходу в даному періоді - 26547,61 грн. ПДФО з даної суми становить 3982,15 грн. (26547,61 грн. х 15%) (а.с.127).

В ході розгляду справи встановлено, що сума ПДФО, сплачена позивачем авансом в 2010 році становить 4050,00 грн., що свідчить про погашення позивачем ПДФО в сумі 3982,15 грн. у складі авансових платежів (а.с.68, 69, 70, 127).

Натомість, податковий орган, всупереч вимог Інструкції, безпідставно мінусує суму ПДФО 3982,15 грн. вже фактично сплаченого позивачем з суми переплати в зв'язку з чим у картці виникає недоїмка з ПДФО в сумі 2458,32 грн. (3982,15 грн. - 1523,83 грн.) (а.с.101).

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п.177.1. ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.167.1. ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування.

Відповідно до п.177.5. ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Згідно п.п177.5.1. п.177.5. ст.177 Податкового кодексу України авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2011 рік, в якій визначено суму ПДФО в розмірі 2025,39 грн. (а.с.131).

В ході розгляду справи встановлено, що сума ПДФО, сплачена позивачем авансом в 2011 році становить 4050,00 грн. (27000,00 грн. х 15%), та 2025,39 грн. в 2012 році (як остаточний розрахунок за 2011 рік) що свідчить про погашення позивачем ПДФО в сумі в повному обсязі (а.с.71-75, 101-103). За результатами 2011 року - переплата 27,65 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2012 рік, в якій визначено суму ПДФО в розмірі 5578,35 грн. (а.с.138).

В ході розгляду справи встановлено, що сума ПДФО, сплачена позивачем авансом в 2012 році становить 6075,40 грн. (що дорівнює 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік), що свідчить про повну сплату позивачем ПДФО в сумі 5578,35 грн. у складі авансових платежів (а.с.76-79, 101-103). За результатами 2012 року - переплата 27,65 грн. станом на 30.12.2012 року (а.с.108).

Однак, судом встановлено, що відповідно до облікової картки станом на 01.01.2013 року за позивачем обраховувалась недоїмка в сумі 2824,00 грн. (а.с.109). Але її походження за карткою не прослідковується.

Ухвалою від 19.02.2015 року суд зобов'язував відповідача надати обґрунтоване пояснення того як виникла недоїмка в особовому рахунку платника податку на початок 2013 року (в сумі 2824,00 грн.), в той час, як на кінець 2012 року рахувалась переплата а сум 27,65 грн. (а.с.119-120). Однак вимог ухвали суду відповідач не виконав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2013 рік, в якій визначено суму ПДФО в розмірі 1608,47 грн. (а.с.145). Сума авансових платежів, сплачених протягом 2013 року становить 4383,04 грн. (а.с.153).

В ході розгляду справи встановлено, що сума ПДФО, яка підлягала сплаті позивачем авансом в 2013 році згідно змісту декларації за 2012 рік становила 1394,59 грн. (5578,36 грн. : 4 квартали).

Судом встановлено, що позивач сплатив 4383,04 грн. (1394,59 грн. + 1394,59 грн. +199,27 грн. + 1394,59 грн.) (а.с.80-83).

Відповідно до ч.2 п.п.177.5.1. п.177.5. ст.177 Податкового кодексу України у разі зменшення суми отриманого доходу за попередній календарний квартал поточного року більше ніж на 20 відсотків у порівнянні з розрахунковою очікуваною сумою доходу на такий квартал платник податку має право зменшити суму авансового платежу, що підлягає сплаті у наступний строк, встановлений цим підпунктом, пропорційно зменшенню суми зазначеного доходу. Для такого зменшення суми авансового платежу фізичною особою - підприємцем до настання строку сплати такого авансового платежу до контролюючого органу подається заява у довільній формі, що містить розрахунок зменшення суми авансового платежу та коротке пояснення обставин, що призвели до зменшення суми отриманого доходу.

Судом встановлено, що позивачем до податкового органу подано відповідну заяву 12.08.2013 року, а тому ним правомірно сплачено у ІІІ кварталі 2013 року 199,27 грн., а не 1394,59 грн. (а.с.192). В обліковій картці позивача на кінець звітного періоду 2013 року податковий орган показує недоїмку в сумі 1315,48 грн.

Таким чином, з огляду на безпідставність обрахунку податковим органом недоїмки позивачу в особовому рахунку платника податку на початок 2013 року в сумі 2824,00 грн., дійсний стан розрахунків з бюджетом по ПДФО ОСОБА_1 на кінець цього звітного періоду склав переплату в сумі 1508,52 грн. (2824,00 грн. - 1315,48 грн.)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік, в якій розраховано суму ПДФО за 2014 року з доходу в розмірі 799,75 грн. Сума авансових платежів з ПДФО, сплачених в 2014 році, становить 1608,47 грн. (а.с.160).

В ході розгляду справи встановлено, що згідно картки особового рахунку, крім вказаної податковим органом на початок 2014 року недоїмки в сумі 1315,48 грн., до 04.06.2014 року недоїмки не було (а.с.111-112). Тому, за позивачем існувала фактична переплата в сумі 2824,00 грн. (1315,48 грн. + 1508,52 грн.).

Як описано вище, податковим органом приймалось податкове повідомлення рішення від 25.02.2014 року №, яким ОСОБА_1 визначено 11544,39 грн. основного платежу та 2886,10 грн. штрафних фінансових санкцій (а.с.37). Після оскарження воно залишене без змін (а.с.180-183). Відповідачем 04.06.2014 року винесено податкову вимогу (а.с.184).

Судом встановлено, що погашено 11544,39 грн. основного платежу та 2886,10 грн. штрафних фінансових санкцій позивачем лише 23.09.2014 року (а.с.115). Дані обставини підтверджуються постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року (а.с.206-209).

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що у позивача була відсутньою недоїмка в сумі 2824,00 грн., розмір боргу в обліковій картці на момент сплати становить не 10108,64 грн., а 7284,64 грн., а тому і штрафна санкція повинна була бути розрахована з цієї суми та повинна становити 1456,93 грн. (7284,64 грн. х 20%).

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині 564,80 грн. (2021,73 грн. - 1456,93 грн.).

Податкові повідомлення - рішення № від 01.12.2014 р. у сумі 2 484,36 грн. та № від 01.12.2014р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 88,17 грн.

Судом встановлено, що грошове зобов'язання в сумі 2 484,36 грн. та 88,17 грн. визначені позивачу податковим органом через несвоєчасну, на його думку, сплату позивачем авансових платежів у 2011 та 2012 роках (а.с.165, 168).

Як описано вище, та підтверджується обліковою карткою платника податків позивач не мав у 2011 році та 2012 році недоїмки з ПДФО. Врахування ж відповідачем, не зважаючи на зміст постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2012 року суми боргу 332,00 грн., який повинен був бути зарахований податковим органом за рахунок переплати по картці позивача, є безпідставним.

Окрім цього, безпідставним також є зарахування відповідачем авансових платежів, що сплачувались позивачем у встановлені строки в 2013 та 2014 роках, в рахунок безпідставно облікованої податковим органом у особовій картці недоїмки, в тому числі і в сумі 332,00 грн., яка фактично відсутня у позивача, що потягло за собою нарахування оскаржуваними рішеннями штрафних санкцій та пені, а також в рахунок грошових зобов'язань, які нараховані податковими повідомленнями-рішеннями, що скасовані судом (а.с.17, 210-211).

Вимоги про визнання протиправними дій по оформленню результатів камеральних перевірок та зобов'язання зробити необхідні виправлення в обліковій картці платника податків

Додатково позивач також просив суд визнати протиправними дії відповідача по оформленню результатів камеральних перевірок з питання своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування при складанні актів перевірки №000327/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014р. та №000328/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014р. та просив зобов'язати зробити необхідні виправлення в обліковій картці платника податків (а.с.66).

Ухвалою від 27 січня 2015 року суд зобов'язував позивача конкретизувати, зокрема, позовні вимоги в частині дій, які просить позивач визнати протиправними (а.с.1). Натомість вимог ухвали суду позивачем не виконано.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.75.1.1. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

За п.76.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Відповідно до п.76.2 ст.76 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку.

Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральні перевірки у встановленому порядку, оформлено відповідними актами (а.с.33, 35, 89, 92). З огляду на те, що позивачем вимоги не конкретизовано, а також не наведено обставин та норм, які, на його думку, порушено думку порушені відповідачем, суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправними дій необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Додатково позивач просив суд зобов'язати зробити необхідні виправлення в обліковій картці платника податків.

Відповідно до а.74.1 ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.74.2. ст.74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Дана норма свідчить про виключне право позивача на викладення та підтримання позовних вимог, що виключає можливість формулювання їх судом самостійно.

Даний висновок узгоджується також зі змістом ч.3 ст.11 КАС України, відповідно до якої, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Суд же, вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі (ч.4 ст.11 КАС України).

Даний обов'язок судом виконаний шляхом винесення ухвали від 27 січня 2015 року, якою зобов'язано позивача конкретизувати позовні вимоги, в тому числі, і в частині дій, які просить зобов'язати здійснити позивач (а.с.1). Однак позивач свої вимоги не конкретизував, а тому, з урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру на суму 4760,26 грн. (судовий збір 182,70 грн.) та дві немайнові вимоги (судовий збір 73,08 грн. + 73,08 грн.). Сплачено при подачі позову 255,08 грн., що на 73,78 грн. менше встановленого розміру.

Судом майнові вимоги задовольняються в частині 3303,33 грн. В задоволенні немайнових вимог суд відмовляє.

Так, за подання до суду адміністративного позову з майновими вимогами на загальну суму 4760,26 грн., судовий збір відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" має становити 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 1827,00 грн. Причому позивач сплачує 10% від цієї суми.

Позивачем було сплачено судовий збір в сумі 182,00 грн.

За наслідками судового розгляду задоволено позовних вимог на суму 3303,33 грн. (4760,26 грн. - 3303,33 грн.), що відповідає 126,78 грн. ((182,70 грн. х 3303,33 грн.): 4760,26грн.).

Таким чином, при вирішенні питання судового збору за майновими вимогами 55,21 грн. (182,00 грн. - 126,78 грн.) належить утримати зі сплаченої позивачем суми судового збору, а тому присудженню з бюджету підлягає 126,78 грн.

В немайнових же вимогах позивачу відмовлено повністю, а тому, з огляду на недоплату судового збору при подачі позову належить утримати із суми присудження з бюджету 73,08 грн. Так, сума судового збору, який належить присудити позивачеві становить 53,71 грн. (126,78 грн. - 73,08 грн.)

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2014 року, винесене Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією, яким ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 2021,73 грн. штрафу, в частині грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі грн. 564,80 грн. штрафу.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2014 року, винесене Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією, яким ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 2484,36 грн. штрафу.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2014 року, винесене Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією, яким ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 166,00 грн. штрафу.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2014 року, винесене Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією, яким ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 88,17 грн. штрафу.

6. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Присудити ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 53,71 грн. (п'ятдесят три грн. 71 коп.) із Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова