Справа № 564/1808/13-а
Суддя: Олійник П.В.
Дата ухвалення: 2013-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1808/13-а

Рядок статзвіту № 21

13 серпня 2013 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П.В.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Волинській області в особі інспектора ВДАІ Луцького МВ Бандури Ростилава Петровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

У зазначеному позові ОСОБА_1 вказує, що 17.01.2013 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн. У постанові вказано, що 17.01.2013 року о 09 год. 07 хв. гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Рено Преміум, д.н. НОМЕР_1 по вул. Рівненській у м. Луцьку, повернув праворуч на пр. Відродження, не виконавши вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 33.3.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки, зазначеного у ній порушенння Правил дорожнього руху не допускав. При складанні протоколу про адмінправопорушення та винесенні оспорюваної постанови, посадова особа не з'ясувала всіх обставин справи, що підлягають з'ясуванню та мають значення для правильного вирішення справи згідно ст. 280 КУпАП. Зокрема наявність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення та підтвердження цього відповідними доказами. Так, відповідачем не було прийнято до уваги його пояснень, з приводу того, що повертаючи праворуч на пров. Відродження він бачив дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», проте поряд із знаком знаходилось місце вигрузки його вантажу, а згідно ПДР України дія знаку 3.3 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють в цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. Крім того, відповідачем при винесенні вказаної постанови належним чином не роз'яснено його прав, що позбавило його можливості скористатись правовою допомогою та заявляти клопотання. Також при накладенні адмінстягнення відповідачем не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В судове засідання позивач не з'явився. Звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Беручи до уваги клопотання позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що адміністративний позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 17.01.2013 р. відповідачем винесено постанову серії ВА1 №149088 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за не виконання вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», за що накладено адміністративне стягнення в розмірі 260 грн.

Переконливих доказів у підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

З наданих суду доказів вбачається, що порушення правил дорожнього руху позивач не допускав та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не вчиняв.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Але відповідач в судове засідання не з'явився, не надав достатніх доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача.

А тому в суду є підстави вважати позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження по справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову по справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11, 41, 71, 159, 160, 161, 171-2 КАС України, ст.ст.7, 9, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 284, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Волинській області в особі інспектора ВДАІ Луцького МВ Бандури Ростилава Петровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити .

Постанову серії ВА1 №149088 по справі про адміністративне правопорушення від 17.01.2013 року - скасувати.

Провадження у справі - закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Олійник П.В.