Справа № 804/15442/14
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 р. Справа № 804/15442/14

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення стягнень, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2014 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області (надалі - відповідач) з наступними позовними вимогами:

1. Визнати протиправними та такими, що не відповідають Закону дії Інспекції із захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, а саме: неправильне застосування норм Закону України «Про захист прав споживачів» та норм КУпАП;

2. Скасувати постанов №462 та 463 від 25.07.2014 р. про накладення стягнення, як такі, що винесені безпідставно, із порушенням строків та на підставі неправомірно складених актів про перевірку.

Одночасно з поданням адміністративного позову позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 р. клопотання про поновлення строку звернення до суду було призначено до розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 р. в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовлено, адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 р. ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 р. скасовано та прийнято нову, якою поновлено фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 термін звернення до суду. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно штемпелю вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду на супровідному листі, справа надійшла до суду 13.02.2015 р. (вх. №9849/15).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 р. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем безпідставно застосовано до нього штрафні санкції за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.

Проаналізувавши матеріали адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до п.1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 р. № 465/2011 Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів є центральним органом виконавчої влади, входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право, зокрема, перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів. (п.2 ч.1), відбирати у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством, з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертизи) за рахунок коштів державного бюджету.; (п.3 ч.1) проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію; (п.4 ч.1) одержувати безоплатно від суб'єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції; (п.5 ч.1) накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. (п. 13 ч. 1).

Отже, відповідач, який є територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, має право перевіряти позивача, витребовувати документи та накладати стягнення.

Згідно з преамбулою Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно зі ст. ст. 5, 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Однією з підстав проведення позапланових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Порядок проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 р. № 310, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 травня 2012 р. за № 743/21056 (надалі - Порядок №310).

В силу п.1.4 Порядку №310 перевірки діяльності суб'єктів господарювання проводяться з метою контролю стану дотримання ними вимог законодавства про захист прав споживачів щодо якості та безпеки продукції, правил торгівлі та послуг, надання споживачам необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію.

Органи з питань захисту прав споживачів здійснюють державний контроль стану дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист прав споживачів шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Позапланові перевірки суб'єктів господарювання проводяться посадовими особами, зокрема, з підстави звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що з 05.02.2014 р. по 06.02.2014 р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області на підставі наказу від 25.01.2014 р. №8-од, направлення від 27.01.2014 р. №209/15/149 проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів ФОП ОСОБА_1 з метою з'ясування обставин поданого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернення. До звернення було додано квитанцію, згідно якої позивачем було проведено приймання замовлення на надання послуг з хімічної чистки за адресою м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

За наслідками перевірки складено Акт №003338 від 06.02.2014 р. Відповідно до змісту розділу I «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» вказаного Акту, 06.02.2014 р. спеціалісти інспекції прибули за адресою м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 для здійснення перевірки, під час якої ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці. Посадовими особами залишено контактний номер телефону, за яким ОСОБА_1 необхідно було здійснити телефонний зв'язок зі спеціалістами інспекції. Проте, вказаних дій ОСОБА_1 вчинено не було, що свідчить про створення перешкод посадовим особам для здійснення державного нагляду.

Згідно відмітки на Акті перевірки представник позивача - приймальник ОСОБА_2 від підпису відмовилась.

На підставі виявлених порушень 25.07.2014 р. відповідачем винесено постанову про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» №463 (надалі - постанова №463), якою на позивача накладено штраф у розмірі 170,00 грн.

З 25.02.2014 р. по 28.02.2014 р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області на підставі наказу від 20.12.2013 р. №122-од, направлення від 21.02.2014 р. №255/15/317 проведено планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань проведення моніторингу стану споживчого ринку надання послуг населенню.

За наслідками перевірки складено Акт №003352 від 28.02.2014 р. Відповідно до змісту розділу I «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» вказаного Акту, ФОП ОСОБА_1 приймає, оформлює та видає замовлення з хімічної чистки, які повинні здійснюватися у відповідності з Правилами побутового обслуговування населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1994 р. №313. В порушення п. 7 вказаних Правил у приміщенні, де проводиться приймання та видача замовлень відсутня інформація про повне найменування виконавця, його адреса, номери телефонів, прізвище, ім'я та по батькові керівника (власника); інформація про працівників, які обслуговують замовників, перелік категорій громадян, які користуються пільгами в отриманні побутових послуг; інформація щодо територіального органу Держспоживінспекції зазначена невірно. Згідно Інструкції щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої наказом Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення №20 від 27.08.2000 р. на робочому місці приймальника замовлень повинна бути розміщена табличка з його прізвищем, ім'ям та по батькові. Між тим, на робочому місці приймальника замовлень наявна табличка лише з його ім'ям. До того ж, у приміщенні, де проводяться приймання та видавання замовлень відсутня інформація про умови, за яких вироби в обробку не приймаються, перелік допустимих прихованих дефектів після хімічної чистки та перефарбування згідно з діючими стандартами, а також відомості про встановлені ступені зносу та їх характеристики, що є порушенням п.2.2 Інструкції. Крім того, ФОП ОСОБА_1 під час перевірки не надані письмові пояснення та копія документу, що засвідчує особу, чим посадовим особам інспекції були створені перешкоди у здійсненні державного нагляду, відповідальність за яке передбачене п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

У розділі IV вказаного Акту викладено припис, яким зобов'язано усунути порушення, зазначені у Акті перевірки.

На підставі виявлених порушень 25.07.2014 р. відповідачем винесено постанову про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» №462 (надалі - постанова №462), якою на позивача накладено штраф у розмірі 170,00 грн.

Згідно відмітки на Акті перевірки ФОП ОСОБА_1 від підпису відмовилась.

За поясненнями ФОП ОСОБА_1, під час проведення перевірки 06.02.2014 р. уповноважена особа позивача (ОСОБА_2.) була присутня на робочому місці та надала перевіряючим необхідну інформацію, проте її не ознайомлювали з Актом перевірки та копії такого Акту не надали. Перевірка 28.02.2014 р. фактично не проводилась, вихід посадових осіб інспекції на робоче місце здійснено не було. Акти перевірок складені та направлені позивачу з порушеннями вимог законодавства. Факти викладені в оскаржуваних постановах є надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Розглядаючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 1.8, 2.6 Порядку №310 перевірки проводяться посадовими особами на підставі наказу відповідного органу з питань захисту прав споживачів, який повинен містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюватиметься захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником або заступником керівника відповідного органу з питань захисту прав споживачів (із зазначенням його прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується гербовою печаткою.

Згідно п. 2.7 Порядку №310 перед проведенням планової перевірки відповідний орган з питань захисту прав споживачів надсилає суб'єкту господарювання письмове повідомлення про проведення планової перевірки не пізніше ніж за десять днів до дня її проведення.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення проведення планової перевірки; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких проводиться перевірка; найменування відповідного органу з питань захисту прав споживачів.

Повідомлення надсилається рекомендованим листом або телефонограмою за рахунок коштів відповідного органу з питань захисту прав споживачів або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Посадові особи повинні ознайомити суб'єкта господарювання з підставою проведення позапланової перевірки і надати йому копії відповідного документа (п. 2.8 Порядку №310).

Аналогічні норми містяться у ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Докази завчасного повідомлення позивача про проведення перевірок, ознайомлення з підставами їх проведення до суду не надані.

Виходячи з вимог розділу III Порядку №310 та ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами проведеної перевірки посадовими особами в разі виявлення порушень вимог законодавства складається акт, який повинен містити такі відомості: дату складання акта; тип перевірки (планова або позапланова); предмет перевірки; найменування органу з питань захисту прав споживачів, а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка провела перевірку; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких проводилася перевірка.

Під час опису виявлених порушень вимог законодавства повинні бути зазначені нормативно-правові акти чи нормативні документи, вимоги яких порушені, їх повне найменування та реєстраційний номер.

Зміст порушення повинен бути конкретизований та викладений відповідно до норм законодавства.

Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів та документів не допускається.

Опис порушень закінчується аргументованими висновками з посиланням на відповідні законодавчі, нормативно-правові акти та нормативні документи.

Акт складається у двох примірниках: перший залишається в органі, який провів перевірку; другий передається під підпис суб'єкту господарювання, діяльність якого перевірялася.

У разі необхідності до акта перевірки додаються вкладені аркуші із зазначенням номера аркуша, номера акта перевірки та дати перевірки, які є його невід'ємною частиною.

З метою недопущення можливості додаткових записів записи в акті перевірки ведуться на всьому полі аркуша. Незаповнені місця в акті, на укладених аркушах перекреслюються значком "Z". Використання скорочень, крім загальноприйнятих абревіатур, не допускається.

Два примірники акта в останній день перевірки підписують посадові особи, які проводили перевірку, та суб'єкт господарювання або уповноважена ним особа.

Поряд з підписом осіб зазначаються їх прізвища та ініціали.

Представник суб'єкта господарювання (керівник, особа, яка його заміщає, а в разі їх відсутності - особа, яка реалізує продукцію) має право під час підписання акта письмово надати свої пояснення, зауваження або заперечення до акта, які є його невід'ємною частиною. У разі відмови підписати акт посадова особа територіального органу, яка проводила перевірку, робить запис в акті про те, що зазначена особа ознайомлена із змістом акта і від його підпису відмовилася.

У разі відмови представника суб'єкта господарювання від підпису, що підтверджує отримання акта для вручення керівникові суб'єкта господарювання, його копія протягом трьох робочих днів після реєстрації надсилається поштою з повідомленням про вручення за місцезнаходженням суб'єкта, діяльність якого перевірялася.

Одночасно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №24 від 11.01.2012 р. «Про затвердження форм актів, постанов та рішень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 лютого 2012 р. за № 173/20486, затверджено форми актів, постанов та рішень, що додаються, зокрема Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів (форма N 1) повинен мати Додатки. Так, Додатком 1до Акта перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів передбачений перелік загальнообов'язкових питань, які підлягають перевірці, який містить пункт 12 щодо створення перешкод службовим особам у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування.

Розділом І Акту перевірки «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» передбачено зазначення «детального опису виявленого порушення», в якому посадові особи відповідача повинні були детально описати, якими саме діями позивач створював перешкоду службовим особам відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що Акт №003338 від 06.02.2014 було направлено на адресу позивача лише 26.02.2014 р. (поза встановленого законодавством строку) та отримано останнім, докази направлення Акту від 28.02.2014 р. відсутні.

Судом встановлено, що складені Акти містять посилання про ненадання витребуваних документів, що стало підставою для спричинення перешкоджання законній діяльності службових осіб відповідача.

Суд звертає увагу, що у відповідності до оскаржуваних постанов штрафи застосовані до позивача виключно за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування.

Стаття 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є загальною нормою, яка встановлює обов'язок суб'єкта господарювання надавати на запити документи у порядку визначеному законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено право Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області отримувати документи, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Посадові особи, які проводять перевірку, від керівника (власника) суб'єкта господарювання (особи, яка його заміщає) одержують відомості щодо характеристики суб'єкта господарювання, у тому числі щодо: найменування; місцезнаходження; номера телефону (факсу); прізвища, ім'я та по батькові керівника (власника); дозвільних документів на провадження певного виду діяльності; режиму роботи; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; свідоцтва про реєстрацію платника податків; даних про банківські реквізити (п.2.2 Порядку №310).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення посадових осіб інспекції до суб'єкта господарювання для надання певних документів, про відсутність яких вказує відповідач. Акти перевірок містять дані щодо найменування; місцезнаходження; прізвища, ім'я та по батькові керівника (власника); свідоцтва про реєстрацію платника податків; свідоцтва про державну реєстрацію. Які саме документи мали бути надані позивачем відповідачем не зазначено.

Формальне внесення в Акт перевірки встановленого диспозицією ч. 8 ст. 23 Законом України «Про захист прав споживачів» порушення щодо створення перешкод на момент перевірки, за відсутності детального опису виявленого порушення, не дає змоги встановити факт такого порушення в діях позивача.

Разом з тим, позивач вказує, що ним було направлено засобами електронного зв'язку документи, запитувані посадовими особами у телефонному режимі, про що відповідачем жодних пояснень не надано.

Відповідно до п. 1.11 Порядку №310 органи з питань захисту прав споживачів та їх посадові особи під час проведення перевірок зобов'язані: повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) в межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання; не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо це не загрожує життю та здоров'ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення техногенних ситуацій і пожеж; забезпечувати нерозголошення комерційної таємниці суб'єкта господарювання, що стає доступною посадовим особам у ході проведення перевірок; ознайомити керівника суб'єкта господарювання, або його заступника, або уповноважену ними особу з результатами перевірок у строки, передбачені законом; надавати з питань, які належать до їх компетенції, суб'єкту господарювання консультаційну допомогу щодо здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані, серед іншого: повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд звертає увагу, жодними нормами чинного законодавства не передбачені такі дії Інспекції з питань захисту прав споживачів як зобов'язання здійснити телефонний зв'язок зі спеціалістами.

Відповідачем жодних посилань на відповідні законодавчі, нормативно-правові акти та нормативні документи з даного питання не вказано.

Таким чином, не виконання такого зобов'язання інспекції не може мати наслідком створення перешкод посадовим особам у здійсненні державного нагляду.

Крім того, пунктом 2.5 Порядку № 310, визначено, що у разі створення перешкод посадовим особам у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування складається відповідний акт, у якому фіксується факт створення перешкод у проведенні перевірки.

Судом встановлено, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів під час проведення перевірок Акти про створення перешкод у проведенні перевірки не складалися, що вказує на відсутність дій з боку ФОП ОСОБА_1 зі створення перешкод, у тому числі направлених на невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Згідно п. 4.1 Порядку №310 за результатами перевірки відповідно до виявлених порушень посадовими особами, які проводили перевірку, приймаються рішення про: складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення; заборону реалізації продукції в разі; припинення суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, реалізації та виробництва продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим, до усунення виявлених недоліків.

За результатами перевірки відповідно до виявлених порушень керівником органу з питань захисту прав споживачів або його заступником приймаються рішення, зокрема, про: видання суб'єкту господарювання обов'язкового для виконання припису про припинення порушень прав споживачів; накладення на винних осіб адміністративних стягнень та застосовування адміністративно-господарських санкцій.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається суб'єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи від отримання розпорядчого документа щодо усунення порушень вимог законодавства він направляється рекомендованим листом, а на копії розпорядчого документа, який залишається в органі державного нагляду (контролю), проставляються відповідний вихідний номер і дата направлення.

Згідно положень Порядку №310 на підставі акта, який складено за результатами проведення перевірки, під час якої виявлено порушення вимог законодавства, посадовою особою, яка проводила перевірку, дається керівнику суб'єкта господарювання припис про усунення порушень.

Припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи до суб'єкта господарювання щодо усунення порушень законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій до суб'єкта господарювання.

Заходи в приписі керівнику суб'єкта господарювання, спрямовані на забезпечення суб'єктом господарювання належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, повинні бути сформульовані конкретно і в стислій формі.

Терміни виконання припису визначаються в кожному конкретному випадку, виходячи з реальних можливостей суб'єкта господарювання, умов його діяльності та кількості і характеру порушень.

Припису, розпорядження, іншого розпорядчого документу згідно Акту №003338 від 06.02.2014 р. винесено не було. Припис згідно Акту №003352 не містить конкретно сформульованих заходів.

Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді) (ст. 38 КУпАП).

Порядок накладення та стягнення штрафів уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів з суб'єктів господарської діяльності - підприємств, установ, організацій (їх філій, представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій, представництв, відділень) і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, що провадять господарську діяльність на території України, за порушення законодавства про захист прав споживачів визначає Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року №1177.

Так, відповідно до п. 4 вищевказаного Положення, рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб'єкта господарської діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідальність за порушення законодавства про захист прав споживачів передбачено ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначено вичерпний перелік підстав притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Так, відповідно до п. 8 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що перевірки позивача проводилися 06.02.2014 р. та 28.02.2014 р. відповідно, а оскаржувані постанови датовані 25.07.2014 р., суд доходить висновку, що відповідачем не дотримано двох місячний строк щодо накладення адміністративного стягнення.

Належних та достатніх доказів завчасного повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи про накладення штрафів матеріали справи не містять.

Крім іншого, позивач зазначає, що за фактом незаконних дій Інспекції з питань захисту прав споживачів останній звертався до прокуратури, якою була проведена відповідна перевірка. За результатами перевірки керівнику Інспекції було винесено подання про усунення порушень вимог закону, причин та умов, що їм сприяли та постановлено питання про притягнення винної особи до дисциплінарної відповідальності (лист Прокуратури Дніпропетровської області від 24.04.2014 р. № 07/1/1-4250-14).

Враховуючи викладені вище обставини, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами фактів порушення позивачем під час проведення планової та позапланової перевірок ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів».

В силу ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За наведених обставин у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування постанов Інспекції з питань захисту прав споживачів №462 та 463 від 25.07.2014 р. про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

У задоволенні решти позову слід відмовити у зв'язку з відсутністю підстав для визнання протиправними та такими, що не відповідають Закону дії Інспекції із захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, а саме: неправильне застосування норм Закону України «Про захист прав споживачів» та норм КУпАП, оскільки як зазначено вище, постанови прийняті за наслідками таких дій скасовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення стягнень, - задовольнити частково.

Скасувати постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів №462 та 463 від 25.07.2014 р. про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

В іншій частині позову відмовити.

У порядку розподілу судових витрат присудити з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн., 70 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя В.С. Віхрова