Справа № 2а-3940/11/1370
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2015р. м. Київ К/9991/25812/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., ІваненкоЯ.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів. Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просила визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 1469 від 29 грудня 2010 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області» та № 71 о/с від 3 березня 2011 року в частині звільнення її з органів внутрішніх справ України, поновити на раніше займаній посаді, стягнути з Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодування за невикористану у 2010-2011 роках відпустку, матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань за 2010-2011 роки, моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, оскільки дисциплінарного проступку вона не вчиняла.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області № 1469 від 29 грудня 2010 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області» та № 71 о/с від 3 березня 2011 року в частині накладення на позивачку дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ. Зобов'язано Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ у Львівській області виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 3 березня 2011 року по 28 грудня 2011 року в сумі 13925 грн. 10 коп. Постанову в частині поновлення позивачки на посаді експерта з техніко-криміналістичного забезпечення роботи Стрийського міського та Стрийського районного відділів відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання. В решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2012 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2011 року та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправними та скасовано накази начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області № 1469 від 29 грудня 2010 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області» та № 71 о/с від 3 березня 2011 року в частині накладення на позивачку дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_4 на посаді експерта з техніко-криміналістичного забезпечення роботи Стрийського міського та Стрийського районного відділів відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області. Стягнуто з Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ у Львівській області на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 4 березня 2011 року по 28 грудня 2011 року в розмірі 19893 грн. 00 коп. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, а також про поворот виконання судових рішень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачка з 2006 року проходила службу в органах внутрішніх справ та з 3 червня 2010 року обіймала посаду експерта з техніко-криміналістичного забезпечення роботи Стрийського міського та Стрийського районного відділів відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

29 грудня 2010 року Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області видано наказ № 1469 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області», яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України експерта з техніко-криміналістичного забезпечення роботи Стрийського міського та Стрийського районного відділів відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4

Вказаний наказ виконано шляхом видання 3 березня 2011 року наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 71 о/с «По особовому складу» про звільнення позивачки із займаної посади за п. «є» ст. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з 3 березня 2011 року.

Підставою для звільнення позивачки став висновок службового розслідування, затверджений 21 грудня 2010 року, в ході якого встановлено грубе порушення ОСОБА_4 транспортної дисципліни, що виразилось в управлінні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та проявлену особисту нещирість.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 січня 2011 року, яка набрала законної сили визнано неправомірними дії інспектора ВДАІ з ОАТ м. Стрия та АТІ при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області Космика І.В. та скасовано постанову цього інспектора від 9 грудня 2010 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (справа № 2а-112/2011).

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2011 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення (справа № 3-7/11).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачкою дисципліни відповідачем не доведено, оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, стосовно ОСОБА_4 та закрито справу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції фактично погодився з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних наказів, поновлення позивачки на раніше займаній посаді та відсутності підстав для стягнення моральної шкоди і судових витрат. Однак, вказав на помилковість обрахунків судом першої інстанції належного до стягнення на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та помилковість зазначення дати, з якої вказаний середній заробіток підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з таких підстав.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР.

Відповідно до п. «є» ст. 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 1 ст. 5 цього ж Закону передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб.

Виходячи зі змісту ст. 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи вищенаведені норми законів, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача при звільненні позивачки з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення, оскільки факт керування позивачкою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, який відповідачем покладено в основу порушення позивачкою дисципліни, спростовано судовими рішеннями, які набрали законної сили, та які є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено постанову суду в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судовихрішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судового рішення суду апеляційної інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Питання про скасування постанови суду першої інстанції колегією суддів не вирішується, оскільки вказана постанова скасована судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк