Справа № 1570/6912/2012
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/6912/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Мураховська А.І.

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1 (за паспортом)

представника позивача - ОСОБА_2 (за довіреністю)

представника відповідача (Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області) - Фомічової О.Г. (за довіреністю)

представника відповідача (Татарбунарського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області) - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Татарбунарського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про скасування наказу та поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Татарбунарського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа - ОСОБА_4, про скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2013 року, позов задоволено частково. Скасовано наказ № 1936 від 26.09.2012 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ старшого сержанта міліції ОСОБА_1 міліціонера групи конвойної служби міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області. Скасовано наказ начальника головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 507 о/с від 03.10.2012 року в частині звільнення у запас Збройних Сил за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за дискредитацію) старшого сержанта міліції ОСОБА_1 міліціонера групи конвойної служби міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області 11 жовтня 2012 року. Зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Татарбунарський РВ ГУМВС України в Одеській області поновити старшого сержанта міліції ОСОБА_1 на посаді міліціонера групи конвойної служби міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області. Стягнуто з Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по дату винесення рішення. Рішення допущено до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 листопада 2014 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

26 листопада 2014 року адміністративна справа №1570/6912/2012 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями передана судді Глуханчуку О.В.

У судовому засіданні 23 березня 2015 року під час нового розгляду справи позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 26 вересня 2012 року №1936 в частині, що його стосується; поновити старшого сержанта міліції ОСОБА_1 в органах Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі висновку службового розслідування по факту грубого порушення службової дисципліни наказом ГУМВС України в Одеській області від 26 вересня 2012 року №1936 його звільнено з органів внутрішніх справ за дискредитацію звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Позивач вважає своє звільнення з органів внутрішніх справ незаконним, а накази про звільнення протиправними, посилаючись на те, що 22 вересня 2012 року будучи у черговій відпустці він дійсно керував автомобілем, що належить його батькові, проте не перебував у стані алкогольного сп'яніння, а також не вчиняв будь-яких хуліганських дій відносно громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у якого працює його дружина.

З огляду на зазначене, посилаючись на те, що протиправними діями відповідача порушено його законні права та інтереси, позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, у судовому засіданні позов не визнав, вказуючи на те, що позивача звільнено у запис Збройних Сил за дискредитацію звання відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України. Підстави звільнення позивача обґрунтовані матеріалами службового розслідування по факту грубого порушення позивачем службової дисципліни, у зв'язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

Представник відповідача - Татарбунарського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області у судові засідання не з'являвся про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач старший сержант міліції ОСОБА_1 з квітня 2009 року проходив службу в органах внутрішніх справ та з 21 жовтня 2011 року перебував на посаді міліціонера групи конвойної служби міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Наказом Головного Управління МВС України в Одеській області №1936 від 26.09.2012 року міліціонера групи конвойної служби міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області старшого сержанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за дискредитацію).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частина 5 вказаної статті Конституції України, гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 21 вересня 2012 року до начальника Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області з рапортами звернулися співробітники Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області з приводу виявлення ними факту грубого порушення правил дорожнього руху на своєму автомобілі міліціонером групи конвойної служби міліції старшим сержантом міліції ОСОБА_1, який на узбіччі дороги робив кругові розвороти на місці на автомобілі ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, що створювало небезпеку для цивільних громадян. Також, до відповідача 2 надійшов рапорт дільничного інспектора міліції молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 про те, що 21 вересня 2012 року, близько 17 год. 30 хв., проїжджаючи на службовому автомобілі по дамбі біля с. Дивізія, на узбіччі дороги побачив автомобіль НОМЕР_2 біля якого знаходився ОСОБА_1 Молодший лейтенант міліції ОСОБА_8 зупинився для можливої необхідності в наданні допомоги, проте підійшовши до ОСОБА_1 зрозумів, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, одяг був брудним, а руки в подряпинах, які кровоточили. Від запропонованої ОСОБА_8 допомоги ОСОБА_1 відмовився, після чого ОСОБА_8 попередив про недопустимість керування автомобілем у такому стані.

Того ж для до Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшло повідомлення мешканця м. Татарбунари ОСОБА_7., про хуліганські дії у аптеці №2, що знаходиться по вул. Горького в м. Татарбунари. По вказаній адресі було направлено слідчо-оперативну групу, яка прибувши на місце події встановила, що правопорушником є ОСОБА_1, який помітивши правоохоронців спробував втекти, але був затриманий. В поясненнях ОСОБА_7 зазначав, що ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, намагався спровокувати бійку. Крім того, до районного відділу надала пояснення цивільна дружина ОСОБА_1 ОСОБА_9, яка підтвердила, що 21 вересня 2012 року ОСОБА_1, приїхавши до аптеки №2 за кермом автомобіля знаходився у стані алкогольного сп'яніння. В райвідділі ОСОБА_1 поводив себе агресивно, намагався втекти з приміщення відділу. На пропозицію проїхати до лікарні для встановлення стану сп'яніння ОСОБА_1 відмовився. Від надання пояснень щодо вищевказаних фактів порушень службової дисципліни ОСОБА_1 також відмовився.

З огляду на зазначене, по факту грубого порушення службової дисципліни співробітником Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області проведено службове розслідування.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування.

За результатами службового розслідування по факту грубого порушення позивачем службової дисципліни складено висновок службового розслідування, який затверджено начальником Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області 24 вересня 2012 року (а.с. 26-28, том 1).

Згідно висновку за результатами службового розслідування за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155 та звернення колегії Міністерства внутрішніх справ України до особового складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовців внутрішніх військ від 07.02.2012, порушення Присяги, наданої при прийомі на службу в ОВС, ігноруванні наказів, вказівок і розпоряджень МВС України та ГУМВС в області щодо неухильного дотримання транспортної дисципліни, що виразилося в керуванні 21.09.2012 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмові від проходження медичного огляду, образі громадян нецензурними словами в громадському місці, проявленій нещирості під час проведення службового розслідування, ГУМВС України в Одеській області було запропоновано звільнити з органів внутрішніх справ міліціонера групи конвойної служби міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області старшого сержанта міліції ОСОБА_1 за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Не погоджуючись з висновком службового розслідування позивач відмовився від ознайомлення із ним, про що було складено відповідний акт (а.с. 37, том 1).

З наведених підстав, наказом Головного управління МВС України в Одеській області від 26 вересня 2012 року № 1936 за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155 та звернення колегії Міністерства внутрішніх справ України до особового складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовців внутрішніх військ від 07.02.2012, порушення Присяги, наданої при прийомі на службу в ОВС, ігноруванні наказів, вказівок і розпоряджень МВС України та ГУМВС в області щодо неухильного дотримання транспортної дисципліни, що виразилося в керуванні 21.09.2012 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмові від проходження медичного огляду, створення конфліктної ситуації, образі громадян нецензурними словами в громадському місці, що негативно вплинуло на імідж міліції, проявленій нещирості під час проведення службового розслідування, наказом ГУМВС України в Одеській області № 1936 від 26.09.2012 року міліціонера групи конвойної служби міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області старшого сержанта міліції ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (а.с. 34, том 1).

Як вже було зазначено, Наказом Головного управління МВС України в Одеській області від 03 жовтня 2012 року № 507 по особовому складу старшого сержанта міліції ОСОБА_1 з 11 жовтня 2012 року звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за дискредитацію) (а.с. 40, том 1).

Проаналізувавши обставини, які слугували підставами для звільнення позивача, суд зазначає наступне.

Так, щодо факту порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме керування 21.09.2012 року автомобілем в стані алкогольного сп'яніння судом встановлено наступне.

Відповідно до висновку службового розслідування про зазначені вище обставини начальнику Татарбунарського РВ ГУМВС стало відомо з рапортів співробітників РВ, які рапортували про те, що 21.09.2012 року близько 17 год. 30 хв. дільничний інспектор міліції сектору ДІМ молодший лейтенант міліції ОСОБА_10, проїжджаючи на службовому автомобілі по дамбі біля с. Дивізія, на узбіччі дороги побачив автомобіль ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_1 червоного кольору біля якого ходив ОСОБА_1 Молодший лейтенант міліції ОСОБА_10 зупинився для можливої необхідності в наданні якої-небудь допомоги, проте підійшовши до ОСОБА_1 зрозумів, що він перебуває в нетверезому стані: від нього сильно пахло алкоголем, його мова була не чіткою; на зовнішньому одязі ОСОБА_1 були свіжі бурі плями схожі на кров, на голові була рана, яка кровоточила, руки також були в крові та бруді. Зрозумівши, що ОСОБА_1 допомоги не потребує, попередивши його про недопустимість в такому стані сідати за кермо автомобіля, ОСОБА_10 хотів забрати ключі від його автомобіля, але спробувавши завести автомобіль та впевнившись, що він зламаний та не заводиться, ОСОБА_10 попросив ОСОБА_1 лягти в автомобілі проспатися і тільки тоді намагатися поїхати додому. Однак, о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_1 приїхав до аптеки №2, що знаходиться по вул. Горького м. Татарбунари, що підтверджується відео записом системою DVR-0404D, яка перебуває в черговій частині.

11 жовтня 2012 року, начальником ВДАІ Татарбунарського РВ Скоробогач Є.В. відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 №571698, в якому було зазначено, що 21.09.2012 року о 19 год. 30 хв. позивач керував автомобілем ВАЗ-21011 д.н.378089 ОЕ у м. Татарбунари по вулиці Горького напроти аптеки №2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в Татарбунарській ЦРЛ, а також від підпису та пояснень в протоколі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Між тим, судом встановлено, що на момент складання та затвердження висновку службового розслідування протокол про адміністративне правопорушення за фактом керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння відносно позивача не складався.

Тобто на час видачі наказів про звільнення позивача з ОВС вказані обставини не були підтверджені належними доказами.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22.11.2012 року, яка набрала законної сили 04.12.2012 року, провадження у справі у справі №3/1508/1142/12р. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння) закрито - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З приводу фактів повідомлення мешканця м. Татарбунари ОСОБА_7., про хуліганські дії позивача в аптеці №2, що знаходиться по вул. Горького у м. Татарбунари та його поведінки в райвідділі (ОСОБА_1 поводив себе агресивно, намагався втекти з приміщення відділу, на пропозицію проїхати до лікарні для встановлення стану сп'яніння та надати пояснення щодо вищевказаних фактів порушень службової дисципліни ОСОБА_1 відмовився) судом встановлено, що 03.10.2012 року Татарбунарським РВ ГУ МВС України в Одеській області направлено до прокуратури Татарбунарського району матеріали ЖРЗПЗ №1840 від 21.09.2012 року по заяві мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 гр.ОСОБА_7 щодо неправомірних дій співробітника Татарбунарського РВ ОСОБА_1 та висновок службового розслідування по цим фактам.

Проте, постановою ст.помічника прокурора Татарбунарського району від 11.10.2012 року в порушені кримінальної справи за результатами розгляду заяви ОСОБА_7 та висновку службового розслідування відносно позивача за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 КК України відмовлено, у зв'язку з відсутністю складу злочину.

При цьому, слід звернути увагу на той факт, що ГУ МВС України в Одеській області 03.01.2013 року зверталося з листом до прокурора Одеської області щодо здійснення перевірки законності та обґрунтованості прийнятого прокуратурою Татарбунарського району Одеської області рішення про відмову в порушені кримінальної справи та щодо опротестування постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22.11.2012 року по справі №3/1508/1142/12р.

Однак, листом від 25.01.2013 року прокуратура Одеської області повідомила начальника ГУ МВС України в Одеській області за результатами розгляду звернення від 03.01.2013 року, що питання законності постанови про відмову в порушені кримінальної справи належить до компетенції суду першої інстанції, у територіальній юрисдикції якого знаходиться орган, яким прийнято рішення, а підстав для оскарження постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22.11.2012 року по справі № 3/1508/1142/12 не має.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 року, на службу до міліції приймаються на контрактній основі громадяни, здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, освітнім рівнем, фізичною підготовкою і станом здоров'я виконувати покладені на міліцію завдання.

Працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність (ст. 25 Закону України «Про міліцію»).

Відповідно до вимог п. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Вирішуючи питання щодо правомірності звільнення позивача за дискредитацію звання, суд виходить з того, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю межує з адміністративним або кримінальним правопорушенням і полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені у статті 5 Закону України "Про державну службу", Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, слід віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа.

У пункті 66 Положення №114 визначено не окремий вид відповідальності працівника ОВС, а спеціальну підставу для припинення служби, яке відбувається у формі звільнення.

Припинення служби за п.66 Положення №114 є найсуворішою санкцією відповідальності працівника ОВС, який вчинив діяння, несумісне з посадою.

Звільнення за п.66 Положення №114 може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Таким чином, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за пунктом 66 Положення №114, може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли інші заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

Натомість з висновку службового розслідування та оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 не вбачається, по-перше, того що позивач своїми навмисними діями скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків, по-друге, відповідачами не доведено, що інші заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

До того ж суд вважає необхідним зазначити, що на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року, наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області №124 о/с від 12 березня 2013 року позивача було поновлено на посаді міліціонера групи конвойної служби міліції при Татарбунарському РВ ГУМВС України, а в серпні 2013 року - переведено для проходження служби до Фрунзівського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

Під час нового розгляду даної справи, судом також встановлено, що з 22.10.2014 року позивач перебуває на посаді міліціонера-водія відділення №2 автотранспортного взводу батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУ МВС України в Одеській області (а.с. 79, том 2).

При цьому, відповідно до службової характеристики від 17.01.2015 року, старший сержант міліції ОСОБА_1 за період служби в ОВС зарекомендував себе з позитивного боку та постійно працює над підвищенням свого загальноосвітнього і професійного рівня (а.с. 80, том 2).

Тобто з моменту події, яка описана у висновку службового розслідування, позивач, продовжуючи службу в органах внутрішніх справ, характеризується позитивно та завдяки своїм здібностям просувається по службі.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1936 від 26.09.2012 року про звільнення позивача з органів внутрішніх справ та поновлення на службі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Інші позовні вимоги, а саме щодо скасування наказу начальника головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 507 о/с від 03.10.2012 року, зобов'язання відповідачів поновити старшого сержанта міліції ОСОБА_1 на посаді міліціонера групи конвойної служби міліції Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області та стягнення з Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - позивач відкликав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

За таких обставин, адміністративний позов в цій частині позовних вимог суд залишає без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 22, 69, 71, 72, 86, 94, 155, 158-163, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Татарбунарського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про скасування наказу та поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1936 від 26 вересня 2012 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ старшого сержанта міліції ОСОБА_1.

Поновити старшого сержанта міліції ОСОБА_1 на службі в органах Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

В іншій частині позовних вимог - адміністративний позов залишити без розгляду.

Допустити рішення до негайного виконання в частині поновлення позивача на посаді.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 30 березня 2015 року.

Суддя О.В. Глуханчук

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Татарбунарського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про скасування наказу та поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1936 від 26 вересня 2012 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ старшого сержанта міліції ОСОБА_1.

Поновити старшого сержанта міліції ОСОБА_1 на службі в органах Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

В іншій частині позовних вимог - адміністративний позов залишити без розгляду.

30 березня 2015 року.