Справа № 750/688/15-а
Суддя: Лямзіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/688/15-а
Провадження № 2-а/750/120/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Лямзіна Н.Ю.,

при секретарі Латенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій,-

в с т а н о в и в :

26 січня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області, в якому просить скасувати постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 24.12.2014 року винесеної державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП № 41274348, які були винесена при виконанні виконавчого листа № 2506/2369/2012, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

Обґрунтував позивач свій позов тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки порушено порядок винесення такої постанови.

Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 2506/2369/2012, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова 05.12.2013 року про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомогу на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку за відрахуванням вже сплаченої суми.

Відповідно до відомостей, викладених у позовній заяві, на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії відповідно до рішення суду. Рішення суду виконано частково в частині перерахунку пенсії.

Проте, виплата коштів не здійснена боржником у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів.

24.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову, яка є предметом оскарження, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Підставою до прийняття зазначеного рішення стало невиконання судового рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, на підставі якого видано виконавчий лист № 2506/2369/2012 виданий 05.12.2013 року.

Однією із основних засад судочинства, передбачених частиною другою статті 129 Конституції України, є обов'язковість судового рішення, що надає йому властивості закону у справі, в якій воно ухвалено, та зобов'язує усі органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, об'єднання громадян, інших організацій, громадян та юридичних осіб виконувати його в обов'язковому порядку.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Невиконання судових рішень кваліфікується Європейським судом з прав людини не лише як недотримання частини першої статті 6 Конвенції з прав людини, але і як порушення інших конвенційних прав. У справі "Войтенко проти України" Суд знайшов порушення пункту 1 статті 6, статті 13 та статті 1 протоколу № 1 Конвенції за невиконання рішення українського суду через відсутність бюджетних коштів.

У резолютивній частині позовної заяви позивач просить скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 24.12.2014 року, а в мотивувальній частині посилається на п. 4.15.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5, яким передбачено, що вищезазначена постанова виноситься державним виконавцем разом із актом про проведення виконавчих дій, в якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних із проведенням виконавчих дій, а також документи, якими вони підтверджуються,з доданням копій таких документів.

Суд не може погодитись із таким твердженням позивача, оскільки Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 втратила чинність, а абз. 2, п.п. "м", п. 3.13.1 чинної "Інструкція з організації примусового виконання рішень" затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5 вказує на те, що про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду в десятиденний строк.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що державний виконавець діяв у спосіб та в межах, передбаченими Законом України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Ю. Лямзіна