Справа № 752/3294/14-а (2-а/752/155/14)
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2015 р. м. Київ К/800/34633/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., ІваненкоЯ.Л., Мойсюка М.І.,
секретар: Буденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві, старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г., третя особа ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. та скасувати постанову від 30 січня 2014 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправними дії старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. та скасовано постанову старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. від 30 січня 2014 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 680 грн.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року, яка набрала законної сили, зобов'язано управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» із застосуванням складових заробітної плати, визначених ст.33 Закону України «Про державну службу» (з урахуванням всіх без винятку доплат ОСОБА_4, на які нараховувався податок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та фактично отриманих під час роботи на посаді судді) з 2 березня 2013 року.

29 жовтня 2013 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві відкрив виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення та направив постанову боржнику, яку останній отримав 7 листопада 2013 року.

27 листопада 2013 року управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва повідомило державну виконавчу службу, що зазначене судове рішення ним виконано ще 16 липня 2013 року, кошти ОСОБА_4. виплачено разом із пенсією у вересні 2013 року. З цих підстав боржник просив закрити виконавче провадження.

30 січня 2014 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві виніс постанову про накладення на управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання рішення суду. У вказаній постанові зазначено, що рішення суду боржником виконано частково.

Задовольняючи позов та скасовуючи постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 30 січня 2014 року про накладення штрафу на боржника суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності дій відповідача з тих підстав, що постанова про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо часткового виконання боржником судового рішення.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (ст. 181 КАС України). Такими органами державної виконавчої служби є: державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Отже, відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби у зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Враховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, судам, у разі подання позовної заяви до державних виконавців або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби чи до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами ст. 52 КАС України здійснювати заміну первинного відповідача на належного - відповідно державну виконавчу службу України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, або, у разі наявності заперечень позивача, залучати вказаний орган як другого відповідача.

Проте, як суд першої, так і суд апеляційної інстанцій вищенаведених вимог закону не врахували, а вирішуючи спір за позовом, пред'явленим до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, в порушення вимог ст. 52 КАС України не вирішили питання про залучення до участі у справі належного відповідача.

За правилами статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до положень частини 2 статті 227 цього Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суди першої та апеляційної інстанцій порушили вищенаведені норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а касаційний суд в силу ст. 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк