Справа № 153/313/15-а
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2015 р. Справа153/313/15-а

Ямпільський районний суд Вінницької області, який діє як адміністративний суд

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ямпільському районі Вінницької області про встановлення розміру середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат та зобов'язання виплатити належні страхові виплати,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом. Вказав, що працюючи у ПП «ТВАД» м.Київ водієм автобуса ІІ класу, із ним 01 вересня 2010 року стався нещасний випадок пов'язаний із виробництвом, що підтверджується актами форми Н-1 і Н-5 складеними 31 грудня 2010 року. Факт перебування у трудових відносинах із ПП «ТВАД» м.Київ і виконання обов'язків водія автобуса ІІ класу з 03.08.2009 року по 01.09.2010 року (включно), тобто у період настання страхового випадку, підтверджується записом у трудовій книжці, заповненої 23.07.1973 року. 04 лютого 2011 року рішенням Вінницької міжрайонної травматологічної МСЕК - первинний огляд: 14.02.2012 року, повторний огляд: 03.03.2014 року було встановлено 45 % втрати професійної працездатності, без терміново. 30 грудня 2014 року він із письмовою заявою звернувся до відповідача з проханням призначити належні йому страхові виплати у зв'язку з втратою працездатності. У відділенні Фонду йому пояснили, що для розрахунку належних сум відшкодування шкоди було застосовано п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266, згідно з яким розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Зазначив, що йому ПП «ТВАД» м.Київ не нараховувало та не виплачувало заробітну плату у період перебування з цим підприємством у трудових відносинах. Він не був оформлений у них на роботі у встановленому Законом порядку, що змушувало його звертатись до суду про зобов'язання ПП «ТВАД» внесення запису в трудову книжку про прийом на роботу, встановлення середньої заробітної плати для виплат за Законом «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» і для оплати тимчасової втрати працездатності згідно лікарняних листів, що підтверджується рішенням Ямпільського районного су дуду Вінницької області від 10.01.2012 року. Тому довідку про нараховану заробітну плату у ПП «ТВАД» м.Київ він отримати не має змоги. Зазначив, що згідно із п. 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням визначено, що у разі коли на час звернення за страховою виплатою документи про заробітну плату застрахованої особи до ушкодження здоров'я не збереглися, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою). За відсутності на підприємстві відповідної професії (посади) середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на підприємстві, на якому працювала застрахована особа, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Вважає, що обчислення йому страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальних страхуванням від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності повинно здійснюватись виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією водія автобуса ІІ класу, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Просить суд постановити рішення, яким встановити, що розмір його заробітної плати (доходу) для розрахунку страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності має виходити із розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (водія автобуса ІІ класу), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а також просить зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ямпільському районі Вінницької області провести йому нарахування та виплату належних йому страхових виплат у зв'язку із втратою професійної працездатності виходячи із розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (водія автобуса ІІ класу), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву від 02 квітня 2015 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ямпільському районі Вінницької області у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить письмова розписка від 10.03.2015 року, яка міститься у матеріалах справи (а.с.31), про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного підприємства «Твад» м.Київ у судове засідання не зявився, про день та час розгляну справи повідомлявся належним чином судовими повістками із рекомендованими повідомленнями вих..№285 від 26.02.2015 року та вих..№140 від 10.03.2015 року, які повернулися із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Дослідивши надані докази суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного:

Судом встановлено, що із позивачем ОСОБА_1, який працював у ПП «ТВАД» водієм автобуса ІІ класу, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.8), 01 вересня 2010 року стався нещасний випадок пов'язаний із виробництвом, що підтверджується відповідними актами (а.с.11-16 та 17-20). 30 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до відділення ВД ФССНВ у Ямпільському району із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із нещасним випадком на виробництві (а.с.6), однак йому 15.01.2015 року було відмовлено у проведені виплати (а.с.7).

Відповідно до ст.45 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно з п.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року N1266, цей Порядок визначає правила обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати) у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників.

Згідно з п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку (грошового забезпечення) з поважних причин, що зазначені у пункті 4 цього Порядку, або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата (грошове забезпечення) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

Згідно із п.12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням визначено, що у разі коли на час звернення за страховою виплатою документи про заробітну плату застрахованої особи до ушкодження здоров'я не збереглися, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою). За відсутності на підприємстві відповідної професії (посади) середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на підприємстві, на якому працювала застрахована особа, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Згідно п.22 Порядку довідка про середню заробітну плату (дохід) видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату (дохід).

Згідно п.4 ст. 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», якщо застрахований або члени його сім'ї за станом здоров'я чи з інших причин не спроможні самі одержати зазначені вище документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду.

Як встановлено із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 січня 2012 року (а.с.9-10) ПП «ТВАД» відмовлялося внести відповідні записи у трудову книжку позивача, і тому рішення суду їх було зобов'язано внести дані записи. У зв'язку із цим, позивач не мав заробітку із вини роботодавця, однак відсутність заробітку не може впливати на страхову виплату.

Тому суд приходить до висновку, що необхідно встановити розмір заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 для розрахунку страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності має виходити із розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (водія автобуса ІІ класу), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а також про необхідність зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ямпільському районі Вінницької області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату належних йому страхових виплат у зв'язку із втратою професійної працездатності виходячи із розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (водія автобуса ІІ класу), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, тобто, до задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 10, 11, 18, 71, 99, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 185, 186 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», суд

В И Р І Ш И В :

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що розмір заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 для розрахунку страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності має виходити із розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (водія автобуса ІІ класу), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ямпільському районі Вінницької області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату належних йому страхових виплат у зв'язку із втратою професійної працездатності виходячи із розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (водія автобуса ІІ класу), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Т.В.Гаврилюк