Справа № 826/20307/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 березня 2015 року 10:17 № 826/20307/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.

при секретарі Мальчик І.Ю.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: Гуленко С.І., Цуканової С.Г.,

представника третьої особи: Гуленко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за участю третьої особи - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий звіт» Гончарова Сергія Івановича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за участю третьої особи - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий звіт» Гончарова Сергія Івановича, в якому просить суд:

- визнати дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо віднесення правочинів, а саме Договору банківського рахунку від 25 червня 2014 року №PRIVKIEV. 1133/1, операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «УФС» до нікчемних - протиправними;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_4 до загального Реєстру вкладників ПАТ «КБ «УФС», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити визначені статтями 26 -28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дії щодо відшкодування ОСОБА_4 коштів за Договором банківського рахунку від 25 червня 2014 року №PRIV_KIEV. 1133/1.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що відповідачем, договір банківського рахунку та операції по ньому було віднесено до нікчемних правочинів з підставі, які не визначені ч.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі чого, позивач вважає такі дії неправомірними та такими, що виходять за межі вимог, встановлених чинним законодавством.

В судовому засіданні, представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача, в судовому засіданні, проти позову заперечували, посилаючись на безпідставність позовних вимог, оскільки позивач не набув права на гарантоване відшкодування коштів за вкладами, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак правомірно не був включений до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Представник третьої особи, в судовому засіданні, проти позову заперечував, посилаючись на те, що правочин від 25.06.2014р. не має цивільно-правового характеру фінансової операції, що проводилися між Банком та Клієнтом, оскільки грошовий вклад-рахунок подрібнювався на суми до 200000грн. і цими подрібненими частками фактично «перекидався» на рахунки інших фізичних осіб, з метою виплати Банком в межах граничного розмір суми вкладу, відповідно до ст.26 Закону №4452.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представника позивача, представників відповідача, представника третьої особи, суд дійшов висновку про наступне:

Між ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та ОСОБА_4 укладено договір банківського рахунку від 25.06.14р. №PRIV_KIEV. 1133/1. Відповідно до предмету договору, Банк відповідно до чинного законодавства України та нормативних актів національного банку України відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 в національній валюті, і здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнтів.

За даними довідки від 23.01.2015р., про рух коштів по рахункам клієнтів ПАТ «КБ «УФС» 25.06.2014р. на рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_1 було зараховано суму 185 000,00грн., на підставі договору про поворотну фінансову допомогу.

Надалі, позивачем до Банку було подано платіжне доручення №1 від 25.06.14р. про перерахування з поточного рахунку ОСОБА_6 НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_2 в банку АТ «Укрексімбанку» коштів в розмірі 185 000,00грн.

ОСОБА_6 звернулась до ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» з листом від 05.07.2014р. щодо невиконання платіжного доручення №1 від 25.06.14р. та з вимогою повернути сплачену комісію за невиконану операцію та забезпечити видачу коштів в розмірі 185 000,00грн.

Листом від 05.12.14р. №001/569 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий звіт» Гончаровим Сергієм Івановичем, повідомлено позивача про те, що правочини, в тому числі договір банківського вкладу від 25.06.2014р. №PRIV_KIEV. 1133/1, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог чт.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.228 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо віднесення договору банківського рахунку та операцій по ньому до нікчемних правочинів, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Судом встановлено, що Постановою Правління Національного банку України від 14.08.2014р. №491 віднесено публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 року №491 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.08.2014 року прийнято рішення №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», згідно з яким з 15.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова Сергія Івановича.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.11.2014р. №717, постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.11.2014р. №119, у відповідності до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»; призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича строком на 1 рік з 13.11.2014р. по 12.12.15р.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» призначено на три місяці з 15.08.2014р. по 15.11.2014р.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (далі-Закон №4452).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 Закону №4452, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Так, частиною 1 ст.26 Закону №4452 передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.27 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст.27 Закону №4452 протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Поряд з тим, як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» від 30.10.2014р. створено комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів), які обліковуються на балансі Банку.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «УФС» від 19.11.2014р. №6-1 внесено зміни до наказу №6 від 18.11.2014р., та викладено преамбулу в наступній редакції: керуючись п.6 ч.2 ст.37, ч.2 та ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та висновками комісії з визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів), зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ «КБ «УФС», враховуючи рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (виписка з протоколу засідання виконавчої дирекції №237/14 від 18.11.14.).

Відповідно до змісту протоколу засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів від 10.11.2014р., ухвалено визначити нікчемними правочини, згідно Додатку №1, зокрема правочин укладений між Банком та ОСОБА_4 від 25 червня 2014 року №PRIV_KIEV. 1133/1, операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку НОМЕР_1.

При цьому, з виписки протоколу засідання виконавчої дирекції №237/14 від 18.11.2014 р. вбачається, що тимчасово обмежено (заблоковано) виплати по деяким записам у базі даних про вкладників ПАТ «КБ «Український Фінансовий Світ», що були внесені у період з 01.07.2014 року по 16.07.2014 року (в т.ч. позивача) з метою недопущення можливого протиправного відшкодування виплат по зазначеним записам за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідач посилається на те, що під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_6 надходили внаслідок так званого «дроблення» рахунку іншого клієнта, на якому була розміщена значна сума коштів, розмір якої перевищував 200000грн.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

У зв'язку з наведеним, уповноваженою особою подано до правоохоронних органів заяву про вчинення злочину, оскільки операції виконувались за домовленістю вкладника або власника рахунку із значними коштами, який подрібнював свій великий вклад або перераховував кошти на вкладний рахунок, з працівниками банку.

За заявою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український Фінансовий Світ» внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0017478, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та 15.12.2014 року зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інші події Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві за №62831.

Відповідач звертає увагу, що в обґрунтування завідомо суперечної інтересам держави і суспільства мети цивільних зобов'язань між позивачем та банком слід прийняти до уваги факт того, що ідентифікація клієнта була здійснена в неробочий час.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, дії особи щодо переказу коштів є правочином.

Згідно з ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам. Згідно з п. 18 вказаної Постанови, нікчемними є правочини, які спрямовані на незаконне використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності або заволодіння такої власності.

При цьому, згідно ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає обґрунтованими доводи Уповноваженої особи Фонду, що оскільки реальних коштів позивачем не вносилось, про що було відомо працівникам банку, то укладання договору банківського рахунку та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача, здійснено з метою створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, а отже такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок.

Зважаючи на викладене та наявні у справі докази, в суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині визнати дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо віднесення правочинів, а саме Договору банківського рахунку від 25 червня 2014 року №PRIVKIEV. 1133/1, операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «КБ «УФС» до нікчемних - протиправними, оскільки на уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою ст.38 Закону №4452.

Разом з тим, позивачем не заявлено позовних вимог щодо скасування наказу, яким визнано нікчемними правочини та транзакції, а суд не вбачає правових підстав виходити за межі позовних вимог.

В частині вимог щодо зобов'язання чинити певні дії, суд приходить до висновку про їх передчасність, оскільки, Фонд формує Загальний реєстр вкладників на підставі Переліку або додаткової інформації, який формується Уповноваженою особою Фонду. В даному випадку Фонд не отримував ні Переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про позивача, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а відтак відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивача та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок доказування правомірності вчинених дій, у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилаються особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 31.03.2015р.

Суддя Є.В. Аблов