Справа № 2а-3672/08/0470
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2015р. м. Київ К/800/52103/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Бившевої Л.І.,

Зайцева М.П.,

секретар Бовкун В.В.,

за участю представників Публічного акціонерного товариства «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» - Кривошеїної І.О.; Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Морозова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - ДПІ) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (далі - Товариство) до ДПІ

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2004 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ № /0/20125 від 15.07.2004 року, №/1/27687 від 27.09.2004 року.

На обґрунтування позову зазначило, що при здійсненні перевірки ДПІ не врахувала, що помилково списана кредиторська заборгованість, яка не підлягає списанню, була відновлена у бухгалтерському обліку Товариства.

Крім того, при перевірці ДПІ були надані відомості та головні книги щодо нарахування заробітної плати, якими підтверджено взаємозв'язок витрат із виробничою діяльністю Товариства, що є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

7 вересня 2010 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року, позов задоволено.

Податкові повідомлення-рішення ДПІ № /0/20125 від 15.07.2004 року, №/1/27687 від 27.09.2004 року визнані протиправними та скасовані.

Мотивуючи рішення, суди попередніх інстанцій зазначили, що при врахуванні всіх сум занижених валових витрат та завищеного валового доходу в діяльності Товариства відсутнє заниження оподатковуваного прибутку.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ДПІ здійснила документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 1.04.2003 року до 31.12.2003 року, за наслідками якої 31.12.2013 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариство у порушення вимог п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» завищило скоригований валовий доход у IV кварталі 2003 року на 2 543 335,13 грн. у зв'язку з подвійним включенням до складу валового доходу ПДВ за списаною на доходи кредиторською заборгованістю, у порушення пп.15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» завищило валові витрати у IV кварталі 2003 рік, у розмірі 16 405 848,07 грн., віднесло до складу валових витрат амортизаційні відрахування на малоцінні та швидкозношувані предмети, які відображались на рахунку № 132 за період І, II та III кварталів 2000 року, у порушення пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не включило до валових витрат банківське обслуговування у деклараціях за І півріччя, у розмірі 84 701,72 грн., у тому числі 9 місяців -183 002,73 грн., 2003 року - 268 738,13 грн. та заробітну плату працівників заводу, які здійснювали ремонт обладнання в 2003 році за І півріччя - 1 525 718,87 грн., 9 місяців - 3 203 313,19 грн., за 2003 рік - 5 791 970 грн.

15 липня 2004 року № /0/20125 ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення щодо збільшення Товариству суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 3 498 228,00 грн., у тому числі 1 943 460,00 грн. - основного платежу, 1 554 768,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами застосованої Товариством процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № /0/20125 від 15.07.2004 року, ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /1/27687 від 27.09.2004 року щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на прибуток, у розмірі 3 498 228,00 грн., у тому числі 1 943 460,00 грн. - основного платежу, 1 554 768,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно з пп. 5.2.8 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми витрат, не враховані у минулих податкових періодах у зв'язку з допущенням помилок та виявлених у звітному податковому періоді у розрахунку податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашень зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Суди попередніх інстанцій встановили, що Товариство подавало до ДПІ уточнюючі розрахунки до декларації з податку на прибуток за 11 місяців 2004 року, у яких відображено уточнені показники у складі податкової декларації за податковий період, в якому такі помилки були виявлені самостійно.

Щодо включення Товариством до показників декларації за 11 місяців 2004 року при визначенні оподатковуваного прибутку за цей період сум, у розмірі 1829,0 тис. грн. та 5729,1 тис. грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи № 1747/1748-09 від 31.03.2010 року (далі-Висновок № 1747/1748-09) за результатами опрацювання наданих до дослідження первинних документів встановлено, що витрати з оплати заробітної плати працівників, які пов'язані з ремонтом обладнання за 2002 рік та 2003 рік, до складу валових витрат, зазначених в рядку 05.2 декларації Товариства з податку на прибуток за 2004 рік не входять.

Значення рядка 05.2 декларації Товариства з податку на прибуток за 2004 рік не включено до складу валових витрат, відображених в рядках 04.3, 04.4 декларації з податку на прибуток за 2004 рік

Згідно відомості податкового обліку валових витрат з податку на прибуток за 2004 рік Товариством до рядка 05.2 декларації включені витрати, у розмірі 6016,7 тис. грн., у тому числі витрати на придбання товарів комбінату харчування - 3 885,4 тис. грн.; витрати із заробітної плати працівників комбінату харчування -1216,2 тис. грн.; сума страхового збору (внесків) до фондів загальнообов'язкового страхування - 456.9 тис. грн.; комісія банку за 6 місяців 2004 року - 458,2 тис. грн., однак при складенні Висновку № 1747/1748-09 встановлено, що витрати документально підтверджуються, у розмірі 6 003,6 тис грн..

Розбіжність у сумі валових витрат, у розмірі 13,1 тис. грн., між сумою витрат, заявлених Товариством та встановлених при проведенні експертного дослідження, виникла у зв'язку з тим, що первинні документи, які підтверджують валові витрати, у розмірі 13,1 тис. грн., надані експерту для дослідження, містили підчистки та виправлення та не були враховані при складанні висновку, однак були враховані Товариством при складанні декларації з податку на прибуток за 2004 рік.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що до складу рядка 02.2 декларації з податку на прибуток за 2004 рік Товариство включило суму доходів від інвентаризації ТМЦ, які були двічі відображені у складі валових доходів і були зняті з валових доходів з приросту запасів згідно п.5.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у розмірі 1 929 000 грн., що підтверджується матеріалами адміністративної справи та Висновком № 1747/1748-09.

Крім того, Висновком № 1747/1748-09 підтверджується, що до рядку 02.2 декларації з податку на прибуток за 2004 рік Товариство не включило доходи, у розмірі 1 929 000 грн., які зайво враховані в обчисленні валового доходу 2002 року у розмірі кредиторської заборгованості, помилково списаної на доходи у 4 кварталі 2002 року.

Також, при проведенні експертизи встановлено, що до рядку 01, 01.2, 01.6 декларації з податку на прибуток за 2004 рік Товариство включило валові доходи, визначені в рядку 02.2 цієї декларації, до рядку 01.1 (доходи від продажу товарів (робіт, послуг) зазначеної декларації ці доходи не включались. Доходи, зазначені в рядку 02.2 цієї декларації, були включені до рядку 03 декларації з податку на прибуток за 2004 рік.

Колегія судді погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо помилковості твердження ДПІ про врахування Товариством витрат з оплати заробітної плати працівників, які пов'язані з ремонтом обладнання за 2002 рік та 2003 рік при складанні декларації з податку на прибуток за 2004 рік та визначенні результату за 2004 рік, оскільки Висновком № 1747/1748-09 підтверджено, що фактично Товариством враховані витрати на придбання товарів комбінатом харчування, витрати на заробітну плату та внески до фондів загальнообов'язкового державного страхування працівників комбінату харчування за 2004 рік, комісія банку за 6 місяців 2004 року на загальну суму 6 016,7 тис. грн., з яких експертом не були враховані первинні документи на суму 13,1 тис. грн. у зв'язку з наявністю в них виправлень.

Крім тогою, при врахуванні всіх сум занижених валових витрат та завищеного валового доходу в діяльності Товариства відсутнє заниження оподатковуваного прибутку.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення першої та апеляційної інстанції ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 вересня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Бившева Л.І.

Зайцев М.П.