Справа № 813/1052/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року № 813/1052/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

представника позивача - Ханас М.О.

представника відповідача - Ярошика Т.В.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Електрон-буд" до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки та визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, -

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електрон-буд" звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 15.12.2014 №70 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" та визнання протиправними дії Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТзОВ "Електрон-буд" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій із ТОВ "Сантехресурс" (код 34751291) за липень-серпень 2014, із ТОВ "Грант Буд" (код 387751054) за липень-серпень 2014, із ТОВ "Катрейдімпекс" (код 38506804) за липень 2014, із ТзДВ "Гал-Кат" (код 38456790) за серпень 2014 та ТОВ "Інвейс-Трейд-Груп" (код 38402750) за серпень-вересень 2014.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказ Ковельської ОДПІ №70 від 15.12.2014 прийнятий із порушенням норм чинного законодавства з огляду на надання позивачем обґрунтованих, вичерпних відповідей на запити податкового органу та відповідних копій підтверджуючих первинних документів. ТзОВ «Електрон-буд» не отримувало жодних додаткових запитів для з'ясування обставин, які можливо, на думку Ковельської ОДПІ, були не достатньо висвітлені. Враховуючи вимоги ст. 78 Податкового кодексу України, у податкового органу були відсутні будь-які правові підстави для призначення перевірки, оскільки платником податку виконано вимоги податкового органу у запитуваному обсязі. Повідомлення від 15.12.2014 №13/03-06-22 та копію Наказу Ковельської ОДПІ №70 від 15.12.2014р. підприємство отримало 20.02.2015, тобто вже після того як фактично була проведена сама перевірка. Відповідно до абзацу 2 п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі з підстав, зазначених у цьому позові.

Відповідач пред'явлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що податковим органом було правомірно та у межах наданої компетенції призначено та проведено документальну позапланову невиїзну перевірку. Зазначив, що позивачем не в повному обсязі надано пояснення та документальне підтвердження щодо витребуваної у запиті інформації.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позовну заяву, та просив відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

15.12.2014 Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області було видано наказ №70 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», в якому зазначалося, що означена перевірка призначається на підставі п.п.75.1.2. п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України.

15.12.2014 Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області було видано повідомлення №13/03-06-22, з якого вбачається, що перевірка проводиться на підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України та Наказу Ковельської ОДПІ від 12.12.2014 (у повідомленні неправильно зазначено дату наказу) №-------- (у повідомленні не вказано № наказу) з 16 грудня 2014 року за адресою м. Ковель, вул. Драгоманова, 22 (в Акті перевірки зазначено, що перевірка проводилася за адресою: м.Ковель, вул..С.Бандери, 5).

Не погодившись із вказаним наказом Товариство з обмеженою відповідальністю "Електрон-буд" звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області.

Відповідно до пп. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом, а також для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності)) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

Приписи п. 75.1 ст. 75 ПК України визначають, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Отже, зі змісту наведеної статті вбачається, що документальна перевірка може бути плановою або позаплановою, а також виїзною чи невиїзною.

Згідно з пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, підставою для видання оскаржуваного наказу та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ "Електрон-буд" відповідач визначив підпункт 78.1.1 пункту 78 статті 78 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та прийняття відповідного наказу виникає виключно за наявності двох умов: 1) виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства; 2) не надання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства визначає, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, відповідач не надав суду належних доказів, які б вказували на виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення ТзОВ "Електрон-буд" податкового, валютного та іншого законодавства. Про це жодним чином не зазначено в спірному наказі, зокрема, що є якісь факти, що свідчать про можливі порушення позивачем податкового законодавства.

Крім того, суд відзначає, що п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України встановлено норму, яка передбачає, що в обов'язковому письмовому запиті контролюючого органу про надання платником пояснень та їх документальних підтверджень повинно бути зазначено можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Як встановлено судом, відповідачем скеровувалися позивачу запити №5108/03-06-15.1/12 від 11.08.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Сантехресурс», ТОВ «Інвест-Трейд-Групп» за липень 2014 із ТОВ «Катрейдімпекс» та ТзДВ «Гал-Кат» за липень 2014; №5641/03-06-15-1-12 від 17.09.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Грант Буд» за липень 2014; №5144/03-06-15.1-12 від 15.08.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Аскон Груп» за липень 2014; №5298/03-06-15.1-12 від 05.09.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Інвест-Трейд-Групп» та ТзДВ «Гал-Кат» за серпень 2014.

Однак, у жодному з цих запитів податковий орган не вказує на будь-які можливі порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, як того вимагає п.п.78.1.1 Податкового кодексу України. У вказаних запитах відповідачем лише зазначено, що запитувана інформація необхідна для перевірки відображення показників у податкових деклараціях за різні періоди, що очевидно не відповідає наведеним вище приписам чинного законодавства.

Окрім цього, згідно з приписами п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, запит контролюючого органу до платників податків повинен містити підстави для надіслання запиту. У той же час, у наведених вище запитах відповідачем не вказуються належні підстави для їх надсилання, а посилання на п.п.20.1.1, 20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України є некоректними, позаяк, ці підпункти визначають право контролюючого органу запрошувати платників податків і запитувати та вивчати документи під час проведення перевірок. Більш того, не може вважатися правомірною підставою для надіслання запиту посилання відповідача на необхідність перевірки відображення показників у податкових деклараціях, оскільки це не відповідає нормам абз.7-9 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, зокрема, відповідач не вказує ані на виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, ані на наявність інших законних підстав для скерування запиту.

Суд приходить до висновку, що наведені вище запити відповідача, які ним скеровувалися позивачу для отримання від нього пояснень і документів не відповідають зазначеним вище приписам податкового законодавства та не можуть вважатися тими запитами, наявність яких є обов'язковою при призначенні документальних позапланових перевірок.

Разом з тим, в запиті відсутні посилання на будь-які факти, що можуть свідчити про порушення податкового, валютного та іншого законодавства, не зазначається про здобуття таких фактів внаслідок проведення перевірок інших платників податків.

В силу вимог пп. 73.3 ст. 73 ПК України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Суд також зауважує, що незважаючи на встановлену невідповідність вимогам податкового законодавства запитів, у матеріалах справи наявні відповіді позивача на всі зазначені вище запити податкового органу, а саме, позивачем було скеровано відповідачу листи: №157/1 від 17.11.2014, яким було надано пояснення та підтверджуючі документи на запит №5108/03-06-15.1/12 від 11.08.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Сантехресурс», ТОВ «Інвест-Трейд-Групп» за липень 2014; №129 від 24.09.2014- на запит №5641/03-06-15-1-12 від 17.09.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Грант Буд» за липень 2014; №142 від 22.10.2014- на запит №5144/03-06-15.1-12 від 15.08.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Аскон Груп» за липень 2014; №138 від 20.10.2014 - на запит №5108/03-06-15.1/12 від 11.08.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Катрейдімпекс» та ТзДВ «Гал-Кат» за липень 2014; №128/1 від 11.09.2014 - на запит №5298/03-06-15.1-12 від 05.09.2014 щодо здійснення взаємовідносин із ТОВ «Інвест-Трейд-Групп» та ТзДВ «Гал-Кат» за серпень 2014.

Як же вбачається зі змісту наведених листів-відповідей, у них платник податків надав пояснення щодо суті господарських операцій, про які запитував контролюючий орган, і надав копії відповідних підтверджуючих документів (договори, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, розхідні накладні, оборотно-сальдові відомості, акти наданих послуг, реєстри платіжних доручень тощо), що відповідає суті запитів відповідача, які скеровувалися позивачу.

Як випливає з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, підставою для проведення спірної документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ "Електрон-Буд" було надання (суд звертає увагу - надання) позивачем пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу тобто, за відсутності обставин, передбачених п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Лише з письмових заперечень відповідача на позов та пояснень представника в судовому засіданні вбачається, що позивачем не в повному обсязі надано пояснення та документальне підтвердження щодо витребуваної у запиті інформації.

В жодних інших документах, крім заперечення на позов, ні в наказі, ні в запитах податкового органу не зазначено про факт надання позивачем неповної інформації та неповного документального підтвердження щодо витребуваної у запиті інформації.

Жодних зауважень щодо неповноти наданої відповіді або ненадання документів в спірному Наказі про проведення перевірки та Акті перевірки відповідачем зазначено не було, що підтверджує те, що позивач в повному обсязі виконав приписи Податкового кодексу України.

Слід зазначити, що неповнота відповіді на запит не є підставою для проведення позапланової перевірки, такою підставою законодавець зазначає тільки факт ненадання відповіді.

З огляду на те, що під час судового процесу не підтверджено наявності умов, що передують прийняттю наказу про проведення перевірки, суд дійшов вірного висновку про невідповідність вимогам закону оскаржуваного наказу.

При вирішенні даної позовної вимоги суд також враховує, що у межах проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, щодо якої норми Податкового кодексу України не передбачають процедури та порядку допуску посадових осіб контролюючого органу, позивач був позбавлений можливості висловити свою незгоду із правомірністю призначення щодо нього податкової перевірки до моменту її проведення шляхом не допуску до перевірки.

Крім того, на переконання суду, встановлення обставин невідповідності наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки нормам Податкового кодексу України є безумовною підставою для його скасування, незалежно від того, чи реалізовано положення такого наказу на момент вирішення спору, чи ні.

При цьому право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення та дій не ставиться в залежність від наслідків реалізації таких рішень або дій, що відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 січня 2006 року у справі за позовом АКБ «Мрія» до ДПІ у м. Вінниці про визнання неправомірною позапланової комплексної перевірки, а також практикою Вищого адміністративного суду України: ухвалою від 29.07.2014 року в справі К/9991/69287/11, ухвалою від 21.08.2014 року в справі К/800/17601/14, ухвалою від 08.10.2014 року в справі К/800/25302/14, ухвалою від 15.10.2014 року в справі К/800/30103/14, ухвалою від 30.12.2014 року в справі К/800/68093/14.

Крім того, судом встановлено, що у повідомленні про проведення вищезазначеної перевірки від 15.12.2014 №13/03-06-22, яке було отримано позивачем 20.02.2015, неправильно зазначено дату наказу та не вказано № наказу, вказано, що перевірка буде проводитися за адресою м. Ковель, вул. Драгоманова, 22 (в Акті перевірки зазначено, що перевірка проводилася за зовсім іншою адресою: м.Ковель, вул..С.Бандери, 5), що є порушенням п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

При цьому абз.2 п.79.2 ст.79 цього Кодексу прямо передбачено, що виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Враховуючи, що відповідачем не в повній мірі було дотримано приписи наведеної норми закону, посадові особи Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області не мали права розпочинати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Електрон-буд".

Протиправні рішення не можуть породжувати будь-яких правомірних наслідків, а тому, й протиправний за своєю суттю наказ №70 від 15.12.2014 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача (що було встановлено вище) та повідомлення про проведення перевірки, яке не відповідає вимогам п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України не може слугувати правомірною підставою для її проведення, а свідчить про протиправність перевірки, яка породжується і є безпосереднім наслідком такого неправомірного рішення суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ "Електрон-Буд", у зв'язку з визнанням протиправним і скасуванням наказу №70 від 15.12.2014 року про її здійснення, а тому, такі вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду, Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області не доведено правомірність оскаржуваного наказу, у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій і рішень.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 15.12.2014 №70 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки".

Визнати протиправними дії Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТзОВ "Електрон-буд" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій із ТОВ "Сантехресурс" (код 34751291) за липень-серпень 2014, із ТОВ "Грант Буд" (код 387751054) за липень-серпень 2014, із ТОВ "Катрейдімпекс" (код 38506804) за липень 2014, із ТзДВ "Гал-Кат" (код 38456790) за серпень 2014 та ТОВ "Інвейс-Трейд-Груп" (код 38402750) за серпень-вересень 2014.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Електрон-буд" 146 (сто сорок шість) грн 16 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлений 02.04.2015