Справа № 527/625/15-а
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/625/15-а
провадження № 2-а/527/33/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

при секретарі - Папенко Л.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11.03.2015 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області про скасування постанови Комсомольського відділення Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів від 27.02.2015 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 1360 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконність винесеної постанови та зазначає, що вона працює головним бухгалтером ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 м. Комсомольська з 29.08.2002 року. Заявка на виплату коштів по тимчасовій непрацездатності була направлена до виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення ФСС з ТВП 16.12.2014 року. Кошти в сумі 4782,19 грн. надійшли на рахунок школи 17.01.2015 року. Платіжне доручення подано до Управління казначейства 20.01.2015 року за № 1 на суму 95,64 грн. зі сплати ЄСВ 2%. Державна казначейська служба провела зарахування коштів 23.01.2015 року. Кошти на оплату авансу та нарахувань за січень 2015 року з обласного бюджету (субвенція) надійшли 27.01.2015 року. Платіжні доручення до Управління державного казначейства подано та проведено 28.01.2015 року на суму 1500 грн. та 15000 грн.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та прохала його задовольнити.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, направив до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника та письмові заперечення на позов, в яких прохав у задоволенні позову відмовити.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає, що справу можливо вирішувати на підставі наявних у ній доказів, за відсутності відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно наказу № 55-к від 27.05.2009 року, ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 з поглибленим вивченням економіки та права м. Комсомольск.

27.02.2015 року згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії РН № 398905 , винесеної заступником начальника КОДПІ - начальником Комсомольського відділення Донченко Є.П., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1360 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагород за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно поданого звіту за грудень 2014. Строк сплати 20.01.2015 року. Станом на 20.01.2015 року сума недоплати становить 16040,69 грн., фактично сплачено в повному обсязі 28.01.2015 року, чим порушено вимоги п.8 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік ЄСВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 4 статті 165-1 КУпАП встановлена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, суд вважає, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не враховано усі положення вказаного Закону.

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску визначається названим Законом та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та розділом III про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5, базою для нарахування та утримання єдиного внеску є: заробітна плата найманих працівників, оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога або компенсації, що виплачуються згідно із законодавством.

Згідно з абзацом другим ч. 8 ст. 9 вказаного Закону платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нараховано єдиний внесок (у тому числі на авансові платежі),одночасно з видачею таких сум. Законом не передбачено обов'язок платника сплатити єдиний внесок у той час, коли заробітна плата не виплачується.

Статтею 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» передбачено, що «Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).»

При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було враховано вище перелічених норм Закону та невірно застосовано статтю 12 згаданого Закону, оскільки при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.165-1 КпАП України за порушення строків сплати єдиного соціального внеску передбачено, що не враховується фінансовий стан платника, однак, такі кошти на оплату єдиного соціального внеску сплачуються одночасно із перерахуванням коштів на оплату заробітної плати, виплата якої є пріоритетною по відношенню до усіх інших виплат.

Як вбачається з матеріалів справи, заявка на виплату коштів по тимчасовій непрацездатності були направлені до виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення ФСС з ТВП 16.12.2014 року. Кошти в сумі 4782,19 грн. надійшли на рахунок школи 17.01.2015 року, що підтверджується копією заяви - розрахунку № 01-11/474 від 16.12.2014 року та випискою з банківського рахунку.

Платіжне доручення № 1 подано до Управління казначейства 20.01.2015 року на суму 95,64 грн. зі сплати ЄСВ у розмірі 2%, що підтверджується копією платіжного доручення, тобто у встановлений законодавством строк.

Проте, державна казначейська служба провела зарахування коштів лише 23.01.2015 року.

Згідно з колективним договором строки оплати авансу та заробітної плати - 10 і 26 числа кожного місяця. Кошти на оплату авансу та нарахувань за січень 2015 року з обласного бюджету (субвенція) надійшли 27.01.2015 року.

В зв'язку з несвоєчасним отриманням з обласного бюджету коштів та через відсутність власних вільних обігових коштів школа не мала змоги своєчасно перерахувати кошти для сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Платіжні доручення до Управління державного казначейства подано та проведено 28.01.2015 року згідно платіжного доручення № 2 від 28.01.2015 року ЄСВ 2% у сумі 1500 грн. та платіжне доручення № 4 від 28.01.2015 року ЄСВ 36,3 % на суму 15000 грн.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, при виплаті заробітної плати одночасно сплачено нарахований єдиний соціальний внесок.

Статтями 10 та 11 КпАП України передбачено форми вини при вчиненні адміністративного правопорушення - умисно чи з необережності. У даному випадку будь-яка вина в діях ОСОБА_1 в частині несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску - відсутня.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад вказаного правопорушення, тому позов підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 69,159, 160, 163, 171-2 КАС України, ст. ст. 7, 9, 36 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РН № 398905, винесену заступником начальника КОДПІ - начальником Комсомольського відділення Донченко Є.П., при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1360 гривень - скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Левицька