Справа № 826/3180/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 березня 2015 року 17:02 справа №826/3180/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Амельохіна В.В., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О. та представників:

позивача: Головка К.В.;

Троценка В.А.;

відповідача: Кравченка А.М.;

Плічка В.Ф.;

Шестакової І.С.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Заміокулькас"
доДержавного агентства рибного господарства України
проскасування рішення, зобов'язання вчинити дії
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 26 березня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Заміокулькас" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Заміокулькас") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного агентства рибного господарства України (далі по тексту - відповідач, Держрибагентство України), в якому просить: 1) скасувати рішення комісії Держрибагентства України з розгляду заявок користувачів на виділення квот для спеціального використання водних біоресурсів на водних об'єктах загального значення (протокол №1 від 17 листопада 2014 року, №2 від 18 листопада 2014 року, №3 від 19 листопада 2014 року) в частині відмови позивачу виділення квот для використання водних біоресурсів на водних об'єктах загальнодержавного значення на 2015 рік у Київському водосховищі, Канівському водосховищі, Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані; 2) зобов'язати відповідача з урахуванням діючого законодавства розглянути заявку ТОВ "Заміокулькас" про виділення квот для використання водних біоресурсів на водних об'єктах загальнодержавного значення на 2015 рік у Київському водосховищі, Канівському водосховищі, Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані;

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3180/15; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 26 березня 2015 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Заміокулькас" 30 липня 2014 року подало до Держрибагентства України заяви про виділення квот для спеціального використання водних біоресурсів на водних об'єктах загального значення на 2015 рік, а саме: у Київському водосховищі, Канівському водосховищі, Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані.

За результатами розгляду вказаних заявок рішеннями комісії Держрибагентства України з розгляду заявок користувачів на виділення квот для спеціального використання водних біоресурсів на водних об'єктах загального значення у 2015 році, оформленими протоколом №1 від 17 листопада 2014 року та протоколом №3 від 19 листопада 2014 року, відмовлено ТОВ "Заміокулькас" у виділенні квот на вилучення водних біоресурсів у 2015 році у Київському водосховищі, Канівському водосховищі, Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані, у зв'язку із наданням недостовірних даних щодо наявності матеріально-технічної бази заявника.

Позивач вважає протиправною відмову у виділенні квот для використання водних біоресурсів на водних об'єктах загальнодержавного значення на 2015 рік у Київському водосховищі, Канівському водосховищі, Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані, оскільки підприємством було виконано всі необхідні умови при поданні заявок на видачу квоти.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність оскаржуваних рішень вимогам законодавства та вказав на не підтвердження позивачем відомостей про наявність про суден.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позовні вимоги ТОВ "Заміокулькас" є обґрунтованим, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про тваринний світ" підприємствам, установам, організаціям і громадянам у порядку спеціального використання об'єктів тваринного світу надається право ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних безхребетних на промислових ділянках рибогосподарських водних об'єктів та континентальному шельфі України.

До рибогосподарських водних об'єктів належать усі поверхневі, територіальні і внутрішні морські води, які використовуються (можуть використовуватися) для промислового добування, вирощування чи розведення риби та інших об'єктів водного промислу або мають значення для природного відтворення їх запасів, а також виключна (морська) економічна зона та акваторія у межах континентального шельфу України.

Згідно з пунктом 15 Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року №1192, видача дозволів на спеціальне, в тому числі промислове, використання водних живих ресурсів загальнодержавного значення, за винятком тих, що перебувають у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, та видів, занесених до Червоної книги України, здійснюється Мінрибгоспом відповідно до законодавства.

Порядок спеціального використання риби та інших водних живих ресурсів загальнодержавного значення (крім видів, які занесені до Червоної книги України) підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, громадянами України, іноземцями й особами без громадянства (далі - користувачі) у рибогосподарських водних об'єктах, у тому числі внутрішніх морських водах і територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України визначає Інструкція про порядок спеціального використання риби та інших водних живих ресурсів, затверджена наказом Міністерства аграрної політики України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 11 листопада 2005 року №623/404 (далі по тексту - Інструкція).

Пункт 3.1 Інструкції встановлює, що для отримання квот на наступний рік користувачі подають до 1 серпня поточного року до Укрдержрибгоспу заяву про виділення квот установленого зразка (додаток 1), копію установчих документів (нотаріально посвідчені), де зазначений відповідний вид діяльності (юридичні особи), копію свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності (фізичні особи).

Заява про виділення квот у межах територій природно-заповідного фонду розглядається за умови погодження її Державною службою заповідної справи та для установ ПЗФ - адміністрацією відповідної природно-заповідної установи, а для всіх інших територій та об'єктів ПЗФ - юридичними або фізичними особами, у віданні яких вони перебувають, та адміністрацією природно-заповідної установи.

У разі проведення науково-дослідного, науково-промислового, контрольного, дослідно-конструкторського, меліоративного лову, вилучення риби та інших водних живих ресурсів для подальшого відтворення, з'ясування санітарно-епідеміологічного стану (далі - дослідний лов) до заяви додаються наукові обґрунтування необхідних квот.

У разі проведення лову з метою акліматизації, переселення риби та інших водних живих ресурсів до заяви додається дозвіл Мінприроди України.

Таким чином, достатнім для отримання користувачем-юридичною особою квот для спеціального використання риби та інших водних живих ресурсів загальнодержавного значення є подання до 01 серпня поточного року відповідної заяви разом із нотаріально посвідченою копією установчих документів, де зазначений відповідний вид діяльності; при цьому суд звертає увагу, що подання інших документів Інструкцією не вимагається.

Як підтверджують матеріали справи, позивач подав до 01 серпня 2014 року заяви про виділення квот разом із нотаріально посвідченою копією статуту ТОВ "Заміокулькас", копією свідоцтва про державну реєстрацію та копією довідки Державного комітету статистики.

Згідно з пунктом 3.2 Інструкції для розгляду поданих документів Укрдержрибгосп призначає комісію, яка визначає обсяги квот риби та інших водних живих ресурсів і користувачів, які здійснюватимуть промисловий, дослідний лов у межах виділених їм квот (або без квот) згідно з установленими лімітами чи частинами установлених лімітів. Склад комісії затверджується Укрдержрибгоспом. Для участі в роботі комісії залучаються представники Укрдержрибгоспу, Мінприроди України (за згодою з правом дорадчого голосу), науки, органів рибоохорони, користувачів та їх об'єднань, обласних державних адміністрацій та Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Пункт 3.5 Інструкції передбачає, що комісія може відмовити заявнику у виділенні квоти в разі (повідомлення про відмову надсилається протягом двох тижнів після завершення роботи комісії):

3.5.1. Несвоєчасного подання заявником документів або їх невідповідності вимогам, зазначеним у пункті 3.1 цієї Інструкції, надання недостовірних даних, відсутності ліцензії.

3.5.2. Використання виділених квот менше ніж на 70 відсотків протягом 3 років, за винятком випадків форс-мажорних обставин, які пов'язані з впливом природних факторів (підтвердження форс-мажорних обставин надаються науково-дослідними установами, органами рибоохорони, структурними підрозділами Мінприроди України).

3.5.3. Відсутності частки нерозподіленого ліміту, за винятком резерву.

3.5.4. Порушень вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 1999 року №1583 "Про технічний нагляд за суднами рибного господарства України, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства" та наказу Міністерства аграрної політики України від 13 листопада 2000 року №226 "Про затвердження Інструкції з проведення технічного нагляду за суднами рибного господарства України, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2000 року за №949/5170.

3.5.5. Порушень вимог наказу Мінагрополітики України від 25 грудня 2003 року №466 "Про утворення системи дистанційного контролю риболовних суден", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2003 року за №1258/8579 (із змінами).

Виходячи зі змісту наведених норм, вбачається, що комісія може відмовити заявнику у виділенні квоти в разі вичерпних підстав.

В якості відмови у виділенні квот позивачу відповідач вказав підпункт 3.5.1 пункту 3.5 Інструкції, а саме надання заявником недостовірних даних щодо наявності матеріально-технічної бази, оскільки документів, які б підтверджували наявність у ТОВ "Заміокулькас" вказаної ним у заявах матеріально-технічної бази, не надавалось.

Разом з тим, на думку суду, така позиція відповідача є помилковою, оскільки Інструкція не передбачає подання заявником разом із заявою про виділення квот будь-яких інших документів, окрім установчих документів із зазначенням відповідного виду діяльності, відповідно, комісія яка визначає обсяги квот риби та інших водних живих ресурсів і користувачів.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували недостовірність відомостей, зазначених ТОВ "Заміокулькас" у заявах на виділення квот для спеціального використання водних біоресурсів на 2015 рік у Київському водосховищі, Канівському водосховищі, Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані, станом на день подання таких заяв, а саме 30 липня 2014 року.

На спростування наявності у ТОВ "Заміокулькас" матеріально-технічної бази відповідач надав суду копії службової переписки між структурним підрозділами Держрибагентства України, таблиці із зазначенням суб'єктів господарювання та суден, скріншоти вмісту електронної поштової скриньки невстановленої особи; однак, суд не приймає до уваги названі документи в якості доказів, оскільки вони не підтверджують зазначення позивачем у заявах на виділення квот будь-яких недостовірних даних.

Суд також залишає поза увагою надані відповідачем копії листа Управління державного нагляду за безпекою мореплавства флоту рибного господарства від 25 березня 2015 року №18/122-01.24, адресованого Управлінню аквакультури, використання водних біоресурсів та міжнародного співробітництва, щодо відсутності у Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України риболовних суден, зареєстрованих на судовласника - ТОВ "Заміокулькас", та не подання останнім суден для проведення технічного нагляду, так як вказаний лист є внутрішньою перепискою між підрозділами відповідача та складений після прийняття оскаржуваних рішень.

Інших обставин, які б вказували про необхідність відмови позивачу у виділенні квот, суд не виявлено, а відповідачем не наведено.

З огляду на викладене, рішення Держрибагентства України, оформлені протоколами комісії з розгляду заявок користувачів на виділення квот для спеціального використання водних біоресурсів на водних об'єктах загального значення у 2015 році від 17 листопада 2014 року №1 та від 19 листопада 2014 року №3 в частині відмови ТОВ "Заміокулькас" у виділенні квот на вилучення водних біоресурсів у 2015 році у Київському водосховищі, Канівському водосховищі, Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані, є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, суд вважає, що з метою відновлення порушених прав позивача, Держрибагентство України належить зобов'язати розглянути заяви ТОВ "Заміокулькас" від 30 липня 2014 року про виділення квот у Київському водосховищі, Канівському водосховищі, Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані, та задовольнити позовні вимоги у цій частині.

Суд враховує наявність в матеріалах справи містяться договорів фрахтування суден, укладених між позивачем та ОСОБА_6 03 жовтня 2014 року, тобто укладених після подання заяв щодо виділення квот. Разом з тим, оскільки відповідачем не доведено надання позивачем недостовірних даних станом на день звернення ТОВ "Заміокулькас" із заявами про виділення квот, обставини фрахтування суден не є підставою для відмови у позові, однак можуть бути використані відповідачем при повторному розгляді заяв ТОВ "Заміокулькас".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Держрибагентством України не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Заміокулькас" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Заміокулькас" задовольнити повністю

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Державного агентства рибного господарства України, оформлені протоколами комісії з розгляду заявок користувачів на виділення квот для спеціального використання водних біоресурсів на водних об'єктах загальнодержавного значення у 2015 році від 17 листопада 2014 року №1 та від 19 листопада 2014 року №3, в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Заміокулькас" у виділенні квот на вилучення водних живих ресурсів у Київському водосховищі, у Канівському водосховищі, у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані.

3. Зобов'язати Державне агентство рибного господарства України повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Заміокулькас" від 30 липня 2014 року про виділення квот у Київському водосховищі, у Канівському водосховищі, у Чорному морі із затоками, лиманами, протоками та у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Заміокулькас" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді В.В. Амельохін

О.П. Огурцов