Справа № 804/15973/14
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача - Воронкова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Енергопласт» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Надав до суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що за результатами перевірки податковий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому Новомосковська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України. На підставі вищенаведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «СД Енергопласт» (ідентифікаційний код 33769732) є юридичною особою, зареєстроване в установленому Законом порядку та взято на податковий облік в Новомосковській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Позивач є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №200106112 серія НБ № 343530.
Згідно довідки АА № 537693 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), виданої Головним управлінням статистики у Дніпропетровській області, позивач здійснює наступні види діяльності за КВЕД-2010:22.29 - виробництво інших виробів із пластмас; 27.33 - виробництво електромонтажних пристроїв; 22.22 - виробництво тари з пластмас; 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.
Надаючи правову оцінку спірним взаємовідносинам, суд зазначає наступне.
Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.
Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, на підтвердження включення сум коштів до складу витрат та сум ПДВ до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема: документи, що підтверджують факт отримання послуг від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.
Між ТОВ «СД Енергопласт» (покупець) та ТОВ «Флавер Плюс» (постачальник) був укладений договір поставки № 31/03/14 від 31.03.2014р., на підставі якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити, у відповідності до умов цього Договору, полімерні матеріали (надалі - Продукція) у відповідності з рахунком-фактурою.
На підтвердження реальності виконання умов договору поставки № 31/03/14 від 31.03.2014р. і факту транспортування придбаного товару відповідачу надано: рахунки - фактури, видаткові накладні, податкові накладні, товарно - транспортні накладні.
Здійснення оплати по договору за придбаний товар здійснювалась у безготівковій формі, на що суду надано копії платіжних доручень.
Між ТОВ «СД Енергопласт» (покупець) та ТОВ «Твінінг тайм» (постачальник) був укладений договір поставки № 3/04/14 від 03.04.2014р., на підставі якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити, у відповідності до умов цього Договору, продукцію у відповідності з рахунком - фактурою.
На підтвердження реальності виконання умов договору поставки № 31/03/14 від 31.03.2014р. і факту транспортування придбаного товару відповідачу надано: рахунки - фактури, видаткові накладні, податкові накладні, товарно - транспортні накладні.
Здійснення оплати по договору за придбаний товар здійснювалась у безготівковій формі, на що суду надано копії платіжних доручень.
Відповідно до умов п. 7.2. договору поставки № 31/03/14 від 31.03.2014р., здача- приймання продукції за її кількістю здійснюється згідно товаросупровідних документів.
Пунктом 7.3. Договору передбачено, - в комплект товаросупровідної документації входять і передаються покупцю одночасно з продукцією:
а) рахунок-фактура, в оригіналі, в 1-м екземплярі;
б) накладна Постачальника, в оригіналі, в 1-м екземплярі;
в) податкова накладна Постачальника, в оригіналі, в 1-м екземплярі;
г) товарно-транспортна накладна.
З наведеного вбачається, що приймання-передача товару здійснювалась за адресою складу покупця і складати будь-які транспортні документи у позивача не було необхідності і останній не несе відповідальності за зміст цих документів.
Товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом відповідно до ст. 11 Наказу Мінтрансу від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» в редакції чинній з 14.01.2014р., повинен виписувати замовник (вантажовідправник). Крім того, замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).
У взаємовідносинах позивача з ТОВ «Твінінг тайм» вантажовідправником виступало саме ТОВ «Твінінг тайм».
Відповідальність за недостовірність даних, наведених у товарно-транспортних накладних, несуть особи, які склали та підписали ці документи. Позивач не мав будь-якої змоги перевірити дані, зазначені у товарно-транспортних накладних на предмет їх достовірності чи недостовірності. При цьому, неправильне оформлення товарно - транспортних накладних виписаних контрагентом позивача по договірним відносинам з третьою особою не можуть бути підтвердженням безтоварності операцій.
Що стосується тверджень відповідача про відсутність сертифікатів якості на отримані товари, суд зазначає, що сертифікати якості не фіксують факт здійснення господарської операції, а лише підтверджують, що продукція відповідає встановленим вимогам. їх відсутність не є достатньою правовою підставою для визнання Договору недійсним, неукладеним, або нікчемним.
Суд зазначає, що вищезазначені довідка та акт, на підставі яких відповідачем було зроблено висновок про порушення позивачем норм діючого законодавства не можна застосовувати до ТОВ «СД Енергопласт», оскільки довідка від 09.07.2014р. № 362/26-56-22-01-05/38899302 та акт від 26.05.2014р. № 353/22-03/38747776 не мають обов'язкового характеру для данного суб'єкта господарювання.
При цьому, чинним законодавством України не встановлено обов'язок позивача контролювати дії контрагента і перевіряти виконання ним своїх податкових зобов'язань, тому позивач не може відповідати за дії його контрагентів, що не звітують перед податковими органами або не перебувають за своєю юридичною адресою.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Енергопласт» - задовольнити.
Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю «СД Енергопласт» здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 15.12.2014 р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 15.12.2014р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді П.О.Борисенко П.О.Борисенко І.В.Калита