Справа № 826/18048/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

01 квітня 2015 року м. Київ № 826/18048/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Управління Державної міграційної служби України в Київській області
третя особа без самостійних вимог:
Прокуратура Обухівського району Київської області
про визнання незаконним та скасування рішення від 05 листопада 2009 року, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Київській області (далі по тексту - відповідач, УДМСУ в Київській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Прокуратура Обухівського району Київської області, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 05 листопада 2009 року про скасування дозволу на імміграцію громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та зобов'язати відповідача поновити імміграцію відповідно до дозволу №17/-57/15 від 05 лютого 2008 року.

22 січня 2015 року позивачем подано уточнений адміністративний позов, в якому заявлено вимоги про:

- поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду за захистом його прав;

- визнання незаконним та скасування рішення УДМСУ в Київській області від 05 листопада 2009 року про скасування дозволу на імміграцію громадянина Російської Федерації ОСОБА_3;

- зобов'язання УДМСУ в Київській області поновити дозвіл на імміграцію ОСОБА_3 в Україну.

12 лютого 2015 року представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій викладено остаточні позовні вимоги, а саме:

1) поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом його прав;

2) визнати незаконним та скасувати рішення УДМСУ в Київській області від 05 листопада 2009 року про скасування дозволу на імміграцію громадянина Російської Федерації ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що за рішенням виконкому Обухівської міської ради Київської області від 14 грудня 2007 року №34/166/131/88 терміном на один рік з 14 грудня 2012 року по 14 грудня 2008 року над малолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, вихованцем Трипільської школи - інтернату Обухівського району була встановлена опіка, а опікуном було призначено ОСОБА_1

У подальшому на підставі зазначеного рішення 20 грудня 2007 року позивач звернувся до ВГІРФО Обухівського РВ ГУ МВС в Київській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну.

За результатами розгляду справи позивача, начальником відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Київській області на підставі пункту 2 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» 02 лютого 2008 року за №17/-57/15 позивачу надано дозвіл на імміграцію в Україну та видана безстрокова тимчасова посвідка на постійне проживання в Україні серії КВ №13820/61167.

20 липня 2009 року в.о. прокурора Обухівського району Київської області начальнику ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області було внесено протест на дозвіл на імміграцію в Україну від 05 лютого 2008 року №17/5715, в якому, посилаючись на скасування рішення виконкому Обухівської міської ради Київської області від 14 грудня 2007 року, вимагалось скасувати дозвіл на імміграцію в Україну від 05 лютого 2008 року №17/-5715.

За результатами додаткової перевірки підстав надання дозволу на імміграцію, рішенням начальника ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області від 05 листопада 2009 року дозвіл на імміграцію від 05 лютого 2008 року №17/-5717 громадянину ОСОБА_1 скасовано.

Посилаючись на відсутність підстав для скасування дозволу на імміграцію, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили до суду письмові заперечення, в яких представник відповідача просив адміністративний позов залишити без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строків звернення до суду, представник третьої особи просив у задоволенні позову відмовити. Обидва представники просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

З огляду на надходження клопотань від представників відповідача та третьої особи про розгляд справи у їх відсутності, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі частини 6 статті 71, частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Ознайомившись з письмово викладеними позиціями позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Під час розгляду справи з'ясовано, що даний позов поданий до канцелярії суду та зареєстрований 19 листопада 2014 року.

У зв'язку з цим судом розглянуто питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду щодо визнання незаконним та скасування рішення УДМСУ в Київській області від 05 листопада 2009 року про скасування дозволу на імміграцію громадянина Російської Федерації ОСОБА_3

В контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

У частині 2 статті 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що строком є проміжок часу, у який особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме копії рішення про скасування дозволу на імміграцію громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 від 05 листопада 2009 року, яка надана представником відповідача, на звороті зазначеного рішення міститься підпис позивача про отримання копії рішення 09 грудня 2009 року.

Отже саме з 09 грудня 2009 року починає перебіг строку, визначеного для звернення до суду з адміністративним позовом Кодексом адміністративного судочинства України.

Тим часом враховуючи те, що позивач порушення його прав пов'язує з винесенням відповідачем рішення про скасування дозволу на імміграцію від 05 листопада 2009 року, а також враховуючи вищенаведені обставини щодо обізнаності позивача із винесенням зазначеного рішення, позивач, як зазначено вище, лише 19 листопада 2014 року звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача, тобто з порушенням строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилання позивача про отримання оскаржуваного рішенням лише 16 червня 2014 року за наслідками отримання повідомлення про скасування дозволу на імміграцію за запитом адвоката супровідним листом №4/1-948, суд до уваги не приймає, оскільки копією самого оскаржуваного рішення, на якому міститься особистий підпис позивача, яким підтверджується отримання копії рішення саме 09 грудня 2009 року, такі твердження позивача спростовуються.

Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Одночасно слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду та про відсутність документально підтверджених обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду, у зв'язку з чим до поданої заяви слід застосувати наслідки, передбачені частиною 1 статті 100 та пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Прокуратура Обухівського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення від 05 листопада 2009 року, зобов'язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя: Н.А. Добрівська