Справа № 2а-935/12/0970
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2015р. м. Київ К/800/51291/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Приходько І.В.

Сіроша М.В.

при секретарі судового засідання: Чайці О.С.,

розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року

по справі № 2а-935/12/0970

за позовом Заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Галицька»

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Галицька» про стягнення податкового боргу в сумі 2309327,03 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2012 року в справі №2а-935/12/0970 заявлений позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову з мотивів необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, податковий орган подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позов, оскільки вважає, що постанову суду апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 21.06.2010 року по 12.07.2010 року податковим органом проведено планову виїзну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 31.03.2010 року.

За результатами проведеної перевірки позивачем зафіксовано ряд порушень відповідачем вимог податкового законодавства.

На підставі зазначеного податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 30.07.2010 року №/0, яким визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) із земельного податку у загальній сумі 255463,00 грн. та №/0, яким визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) із податку з доходів фізичних осіб у загальній сумі 2063245,05 грн.

В подальшому, внаслідок несплати відповідачем визначених вище контролюючим органом податкових зобов'язань, позивачем прийнято податкову вимогу від 25.11.2011 року №2931, яка отримана товариством 29.11.2011 року.

Посилаючись на наявність у відповідача несплаченої заборгованості у розмірі 2309327,03 грн., позивач звернувся до адміністративного суду із позовом про її стягнення, включивши також пеню на суму несплаченого податкового боргу в сумі 32402,84 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

У відповідності до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, згідно з п.41.5 ст.41 ПК України є виключно органи державної податкової служби.

Відповідно до п.95.1 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України).

Також, пп.20.1.18 п.20.1 ст.20 ПК України визначено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, податковий борг відповідача, який є предметом стягнення у даній справі, виник у зв'язку із несплатою ним у встановлені строки визначеного контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях від 30.07.2010 року №/0 та №/0 податкового зобов'язання.

Апеляційним судом встановлено, що вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені відповідачем у судовому порядку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2010 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року, адміністративний позов ТОВ «Будівельна компанія «Галицька» задоволено частково, визнано недійсним податкове повідомлення-рішення від 30.07.2010 року №/0 в частині визначення податкового зобов'язання в розмірі 36374,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2012 року вказані вище судові рішення було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року, адміністративний позов ТОВ «Будівельна компанія «Галицька» задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.07.2010 року №/0 в частині визначення сум податкового зобов'язання за платежем по земельному податку з юридичних осіб в сумі 170082,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 85041,00 грн.

Крім того, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2010 року адміністративний позов ТОВ «Будівельна компанія «Галицька» задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.07.2010 року №/0.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року рішення суду першої інстанції було скасовано, а адміністративний позов ТОВ «Будівельна компанія «Галицька» залишено без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Проте, вказану ухвалу було скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 березня 2013 року, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції, який ухвалою від 17 вересня 2013 року залишив постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2010 року без змін.

Враховуючи усе вищенаведене, станом на час розгляду даної справи податкові повідомлення-рішення, на підставі яких стягується податковий борг з відповідача, є скасованими судовими рішеннями, які набрали законної сили, за винятком податкового повідомлення-рішення від 30.07.2010 року №/0 в частині визначення податкового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на викладене, а також на наявні у справі докази, колегія суддів погоджує висновки апеляційного суду про те, що оскільки податкові повідомлення-рішення (окрім податкового повідомлення-рішення від 30.07.2010 року №/0 в частині визначеного податкового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 340,00 грн.), на підставі яких, згідно позиції контролюючого органу, у відповідача виникла податкова заборгованість, були скасовані в судовому порядку, рішення судів набрали законної сили, позовні вимоги заступника прокурора м. Івано-Франківська щодо стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 2308987,03 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо податкового боргу ТОВ «Будівельна компанія «Галицька», який виник за податковим повідомленням-рішенням від 30.07.2010 року №/0 в розмірі 340,00 грн. застосованих штрафних (фінансових) санкцій, то, як вбачається із відповідної квитанції №07810016, борг було сплачено, а відтак, у цій частині позовних вимог апеляційним судом було відмовлено також правомірно.

Більше того, згідно повідомлення податкового органу від 10.09.2014 року №15194/10/25-150/7717, станом на 09.09.2014 року податковий борг по ТОВ «Будівельна компанія «Галицька» відсутній, та відповідно до ст.60 ПК України податкова вимога є відкликаною.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року по справі № 2а-935/12/0970 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Приходько І.В.
підпис Сірош М.В.

Ухвала складена у повному обсязі 27.03.2015 р.