Справа № 820/20802/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р.Справа № 820/20802/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2015р. по справі № 820/20802/14

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № 7758-15 від 30.07.2014 року , зобов'язати державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області повернути ОСОБА_1 безпідставно сплачені нею грошові кошти у загальній сумі 3872,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення - рішення №7758-15 від 30.07.2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 91,35 грн.

ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, не погоджуючись з вказаною постановою суду в частині задоволення позовних вимог, подала апеляційну скаргу , вважає, що постанова прийнята із недоведеністю обставин, які мають значення для справи та суд вважає встановленими, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та просить суд апеляційної інстанції скасувати повністю постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2015р., прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

ОСОБА_1 заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2015р. залишити без змін , а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням від 25.12.2013 року № 1374/13 сесії Харківської міської ради Харківської області (29 сесія 6 скликання) надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на збереження об'єктів самочинного будівництва, а саме: самочинно побудованого нежитлового приміщення -торгівельного павільйону літ. "Б-1" по АДРЕСА_1. Також, вказаним рішенням було надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею орієнтовано 0,0244 га, яка належить територіальній громаді м. Харкова (категорія земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови, класифікація видів цільового призначення земель - 03.07) для обслуговування нежитлового приміщення -торгівельного павільйону по АДРЕСА_1. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об'єктів необхідно подати на затвердження у встановленому порядку до 25.08.2014 року (а.с. 12).

30.07.2014 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення №7758-15, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб на загальну суму 3126,11 грн. (а.с. 19).

Задовольняючи позовні вимоги частково та скасовуючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення №7758-15 від 30.07.2014 року, суд першої інстанції виходив з того , що у контролюючого органу відсутні правові підстави для нарахування позивачу земельного податку і застосування штрафних санкцій .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № 7758-15 від 30.07.2014 року, суд першої інстанції виходив з того , вказана позовна вимога поглинається вимогою про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, крім того, з урахуванням приписів ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України саме вимога про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є тим засобом захисту, який гарантуватиме захист прав позивача.

Також, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог позивача про зобов'язання Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області повернути ОСОБА_1 безпідставно сплачені нею грошові кошти у загальній сумі 3872,00 грн. , оскільки позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що після скасування судом спірного податкового повідомлення - рішення, контролюючим органом не буде повернуто сплачені нею кошти у загальній сумі 3872,00 грн.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до п.п.14.1.72, п.п.14.17.3 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

У відповідності до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень ПКУ з урахуванням критеріїв, які визначені у розділі XIII "Плата за землю".

Згідно положень ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Положеннями ст. 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до вимог статей 286, 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку державної і комунальної власності є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно п. 2 ст. 286 Податкового кодексу України Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПКУ, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Отже, власники земельних ділянок та землекористувачі обчислюють суму плати за землю з урахуванням даних державного земельного кадастру, який відповідно до підпункту 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПКУ містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Відповідно до п.287.1 ст. 287 вищевказаним кодексом власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до положень статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, а у разі якщо така оцінка не проведена - площа земельних ділянок.

Згідно до п.288.4 ст. 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Підпунктом 289.2 статті 289 Кодексу регламентовано, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, що визначається за відповідною формулою.

Як вбачається з матеріалів справи на момент винесення спірного податкового повідомлення - рішення земельна ділянка під нежилим приміщенням - торгівельним павільйоном літ. "Б-1" по АДРЕСА_1 не відведена для експлуатації та збереження об'єктів, відсутня документація із землеустрою, межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 не встановлені.

Листом від 05.09.2014 року №12873/10/20-31-15-04-22 державна податкова інспекція у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області надала роз'яснення позивачу, в яких зазначила, що використання землі є платним, то при отриманні від відповідних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно інформації, необхідної для обчислення і справляння плати за землю. Після чого контролюючий орган надішле на її ім'я податкове повідомлення - рішення щодо сплати податку за земельну ділянку, на яку не оформлені правовстановлюючі документи та якою фактично користується така особа.

Тобто, державна податкова інспекція у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області визнала, що плату за землю та податкове повідомлення - рішення щодо сплати податку за земельну ділянку, на яку не оформлені правовстановлюючі документи та якою користується особа здійснить після отримання від відповідних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно інформації, необхідної для обчислення і справляння плати за землю.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 не є власники аба орендарем земельної ділянки в розумінні Податкового Кодесу України та Земелького Кодексу України, крім того у відповідача відсутня інформація, необхідна для обчислення і справляння плати за землю, тому вістітні підстави винесення спірного податкового повідомлення - рішення визначення позивачу обов'язку по сплаті земельного податку з фізичних осіб на загальну суму 3126,11 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності скасування податкового повідомлення - рішення Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області №7758-15 від 30.07.2014 року.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2015р. по справі № 820/20802/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2015 р.