Справа № 817/19/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/19/15

16 лютого 2015 року 11год. 50хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Давиденко Т.М., Безпалих В.М.,

відповідача: представник Махаринець М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Західноукраїнська гірнича компанія"
до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Західноукраїнська гірнича компанія» звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Здолбунівської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області № від 24.12.2014 року.

В судовому засіданні 12 лютого 2015 року судом здійснено заміну відповідача - Здолбунівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області на Здолбунівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Рівненській області.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Пояснили суду, що оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної позапланової виїзної перевірки приватного акціонерного товариства «Західноукраїнська гірнича компанія», під час якої виявлено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за серпень 2014 року в сумі 99983,36 грн. Крім того, перевіркою вказано, що правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

Представники позивача з такими висновками органу державної податкової служби не згідні, вважають, що вони ґрунтуються на недостовірних та необ'єктивних даних. Зазначили, що господарські операції по придбанню товарів та послуг із вказаним контрагентом ТОВ «Вермікуліт Трейд» фактично мали місце, що підтверджується всіма необхідними первинними документами та податковими накладними, які відповідають вимогам, передбаченими законом, та надавалися посадовим особам відповідача під час перевірки. Тому, висновки органу державної податкової служби представники позивача вважають необґрунтованими. Просили позов задовольнити повністю.

Відповідач - Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області позов не визнає. Представник інспекції в судовому засіданні пояснив суду, що перевіркою ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» встановлено завищення податкового кредиту у серпні 2014 року за рахунок включення до податкової декларації сум по безтоварних операціях з ТОВ «Вермикуліт Трейд», які фактично не відбулися, оскільки позивачем не були надані перевіряючим всі необхідні документи, а саме: товарно-транспортні накладні, сертифікати якості продукції. Тому, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що в період з 01.12.2014 року по 05.12.2014 року Здолбунівською ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «Вермікуліт Трейд» за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року. За результатами перевірки складений акт № 952/22-23302614 від 12.12.2014 року (т.1 а.с.11-24).

Посадові особи позивача відмовилися від підписання акту перевірки, про що Здолбунівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області складений акт від 12.12.2014 року № 3/22 (т.1 а.с.236).

19 грудня 2014 року позивачем подані заперечення на акт перевірки, які розглянуті відповідачем 23.12.2014 року (т.1 а.с.162-168, т.2 а.с.1-8).

На підставі акту перевірки органом державної податкової служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.12.2014 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 124978,75 грн., в тому числі 99983 грн. - за основним платежем, 24995,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В основу оспорюваного податкового повідомлення-рішення покладено висновки про порушення позивачем вимог п.187.1 ст. 187, п.п.198.1, 198.2, 198.3 та 198.6 ст. 198 податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту, в результаті чого ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» занижено ПДВ за серпень 2014 року в сумі 99983,36 грн. по господарських операціях з ТОВ «Вермікуліт Трейд», які на думку органу державної податкової служби є безтоварними.

Такі висновки суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються не на нормах закону та фактичних обставинах справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV, факт здійснення господарських операцій фіксується первинними документами. Первинний документ в розумінні закону - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством «Західноукраїнська гірнича компанія» було підписано з ТОВ «Вермікуліт Трейд» договір поставки 01/08 від 01.08.2014 року (додаткова угода до договору від 01.10.2014 року), згідно з яким постачальник зобов'язався поставити мінеральні добрива, а покупець - ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» прийняти та оплатити товар (т.1 а.с.122-123, 136). Згідно з умовами поставки, передбаченими договором, поставка товару здійснювалася за рахунок постачальника, місце призначення (передачі) товару - Рівненська область, Острозький район, с. Михалківці.

На виконання даного договору ТОВ «Вермікуліт Трейд» поставило позивачу калій хлористий в загальній кількості 60 т та селітру аміачну в кількості 25 т, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами - видатковими накладними (т.1 а.с.111-121). ТОВ «Вермикуліт Трейд» виписані податкові накладні по поставці даного товару на загальну суму податку на додану вартість в розмірі 91816,7 грн. (т.1 а.с.99-109).

Крім того, ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» укладено договір оренди автомобілів № 10/08 від 01.08.2014 року (додаткова угода від 01.10.2014 року), відповідно до якого ТОВ «Вермікуліт Трейд» зобов'язується передати орендареві в користування автомобілі марки КРАЗ-6510, державний номер НОМЕР_1, та КРАЗ-6510, державний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.83-86).

Факт передачі автомобілів сторони зафіксували актом прийому-передачі від 01.08.2014 року (т.1 а.с.87-89). Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2014 року № 06, обсяг наданих послуг - оренда автомобілів склав 70 год. на суму 4666,62 грн. (т.1 а.с.92). Контрагентом видана податкова накладна № 298 від 31.08.2014 року на загальну суму 27999,72 грн., в т.ч. ПДВ 4666,62 грн. (т.1 а.с.110).

Судом встановлено, що ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» в господарській діяльності використовувало послуги навантажувача, орендованого у ТОВ «Вермікуліт Трейд» відповідно до договору про надання транспортних послуг № 10/8 від 01.08.2014 року (додаткова угода від 01.10.2014 року) (т.1 а.с.137-142). На виконання умов договору відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 05 від 31.08.2014 року (т.1 а.с.91) ТОВ «Вермікуліт Трейд» видало для позивача податкову накладну № 297 від 31.08.2014 року на суму 21000,24 грн., в тому числі ПДВ 3500,04 грн. (т.1 а.с.98).

Розрахунок відповідно до вказаних договорів, укладених позивачем з ТОВ «Вермікуліт Трейд», був здійснений на рахунок ТОВ «Пром Лайм» згідно з вимогами Договору відступлення права вимоги № 6 від 22.09.2014 року. Даним Договором встановлено, що право вимоги оплати за поставлений товар та надані послуги за Договорами поставки, надання транспортних послуг та оренди автомобіля від 01.08.2014 року переходить від ТОВ «Вермікуліт Трейд» до ТОВ «Пром Лайм» (т.1 а.с.90, 93-95).

Як зазначається в акті перевірки позивача та підтверджується даними реєстру отриманих та виданих податкових накладних позивача за серпень 2014 року та даними податкової декларації позивача, ПАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Вермікуліт Трейд», віднесено до податкового кредиту ПДВ в загальній сумі 99983,36 грн. (т. 1 а.с.143-155). Зауважень до форми і змісту податкових накладних акт перевірки не містить.

Надані позивачем для перевірки та у судове засідання документи на підтвердження здійснення господарських операцій по придбанню товарів, послуг є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV та відповідають всім необхідним вимогам цього Закону, а тому і формування податкового кредиту на підставі податкових накладних відбулося у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальну зміну майнового стану суб'єкта господарювання, яка фіксується шляхом складення контрагентами первинних документів.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Західноукраїнська гірнича компанія» - це підприємство, основною діяльністю якого є добування мінеральної сировини для хімічної промисловості та виробництва мінеральних добрив. Позивачу відповідно до закону надано право на видобування фосфоритів в якості сировини для виробництва добрив у Милятинському родовищі, для чого у ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» є трудові ресурси та виробничі потужності. Дані факти підтверджені наданими на перевірку та дослідженими судом у судовому засіданні документами: Статутом ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» (т.1 а.с.28-58), довідкою з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (т. 1 а.с.59), спеціальним дозволом на користування надрами, виданим Державною службою геології та надр України № 2157 від 22.03.2000 року (т.1 а.с.202), актом про надання гірничого відводу (т. 1 а.с.203), табелем обліку використання робочого часу за серпень 2014 року (т.1 а.с.209), розрахунковими відомостями за серпень 2014 року (т.1 а.с. 210-211), цивільно-правовими договорами від 01.08.2014 року (т.1 а.с.212-215), податковим розрахунком сум доходу, нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку за ІІІ квартал 2014 року форми №1ДФ (т.1 а.с.248-249), первинними документами на придбання спеціалізованого обладнання (т. 1 а.с.194-201).

Закупівля мінеральних добрив у ТОВ «Вермікуліт Трейд», а саме хлористого калію та селітри аміачної, проводилася позивачем для використання безпосередньо у власній господарській діяльності, зокрема для підсилення хімічної дії зернистих фосфоритів, видобутком яких займається підприємство. Крім того, отримання послуг навантажувача та оренда автомобілів у вказаного контрагента, було необхідною складовою виробничої діяльності позивача у спірному періоді, який здійснивши певні господарські витрати, реалізував готову продукцію - зернисті фосфорити і отримав від цього економічну вигоду, яка є ціллю будь-якої підприємницької діяльності. Це підтверджено видатковими накладними та актами прийому-передачі продукції (т.1 а.с. 204-208).

Тобто, господарські операції між ПАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» та ТОВ «Вермікуліт Трейд», які відбулися у серпні 2014 року і підтверджені належним чином оформленими документами, були спрямовані на реальну зміну майнового стану ПАТ «Західноукраїнська гірнича компанія», і ніяким чином не могли бути безтоварними, такими, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчиненими удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, як зазначають перевіряючі у висновку акта перевірки від 12.12.2014 року.

На противагу своїм висновкам, орган податкової служби будь-яким чином не доводить належними і допустимими засобами доказування факт порушення публічного порядку позивачем. Посилання відповідача на дані бази АІС «Податковий блок», відповідно до яких ТОВ «Вермікуліт Трейд» не подало податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманих з них податку, форми 1-ДФ за ІІІ квартал 2014 року, будь-якого відношення до господарських операцій ПАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» з ТОВ «Вермікуліт Трейд» не має. Факт неподачі звітності контрагентом ніяким чином не може вплинути на право позивача формувати податковий кредит по господарських операціях з цим контрагентом.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про безтоварність господарських операцій із ТОВ «Вермікуліт Трейд» через відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення продукції.

Поставка продукції - мінеральних добрив відбулася відповідно до вимог Договору поставки № 01/08 від 01.08.2014 року за власний рахунок постачальника до місця призначення - с. Михалківці Острозького району, де знаходиться родовище, для безпосереднього використання у господарській діяльності. Складські приміщення у позивача відсутні, внутрішній рух поставленого калію хлористого та селітри аміачної відображено в бухгалтерському обліку, що підтверджено карткою рахунку 631, бухгалтерськими довідками до рахунку 201 та по рахунку 631 за серпень 2014 року (т.1 а.с.159-161, 246-247).

Відсутність у документообігу позивача товарно-транспортних накладних за певний період не може спростовувати факту придбання позивачем товару та отримання наданих послуг. Крім того, товарно-транспортні накладні не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує придбання або продаж товарно-матеріальних цінностей. Поставка товару, надання послуг від вказаного контрагента до покупця - ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» - підтверджена належним чином оформленими, дослідженими судом первинними документами бухгалтерського обліку.

Крім того, безпідставним та необґрунтованим є посилання відповідача на відсутність технічної документації щодо технологічного процесу збагачення видобутих фосфоритів аміачною селітрою та хлористим калієм, як на беззаперечний доказ невикористання цих мінеральних добрив у власній діяльності ПрАТ "Західноукраїнська гірнича компанія". Однак, відповідно до пояснень директора підприємства в судовому засіданні будь-якої документальної фіксації самого технологічного процесу не здійснювалося. Крім того, така технічна документація законодавством не передбачена і не вимагається.

Щодо відсутності сертифікатів якості продукції, то суд зазначає наступне. Під час податкової перевірки і в судовому засіданні, ПрАТ "Західноукраїнська гірнича компанія" надало сертифікат якості поставленої ТОВ "Вермікуліт Трейд" продукції (т. 1 а.с.124-125). Відповідно до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики 01.02.2005 року № 28, зернисті фосфорити, які ПрАТ "Західноукраїнська гірнича компанія" реалізовувала у спірний період, не підлягають обов'язковій сертифікації.

Крім того, відповідач стверджує про фактичну неможливість оренди автомобілів позивачем у ТОВ «Вермікуліт Трейд», оскільки автомобілі КРАЗ-6510, державний номер НОМЕР_1, КРАЗ-6510, державний номер НОМЕР_2, рахуються за фізичною особою ОСОБА_6, яка проживає в м. Черкаси. Однак, дана інформація податковим органом не підтверджена належними та допустимими доказами, а є лише твердженням перевіряючих, тому судом до уваги не береться.

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується фактичне здійснення позивачем у період, що перевірявся, господарських операцій з придбання мінеральних добрив, отримання послуг у ТОВ «Вермікуліт Трейд» та правомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

Відповідачем не доведено, що господарські операції між ТОВ «Вермікуліт Трейд» та ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» вчинені з метою, заздалегідь суперечною інтересам держави та суспільства, не були спрямовані на реальне настання правових наслідків та є безтоварними.

Судом під час розгляду справи встановлено, що Здолбунівською ОДПІ Головного управління Міндоходів України розглянуто заперечення до акту перевірки (т.2 а.с.1-8). Однак у встановлені пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України строки та порядку заперечення платнику податків не надіслані. Крім того, заперечення розглянуті з порушенням встановленого зазначеним пунктом порядку, оскільки позивач просив повідомити його про дату, час і місце розгляду заперечень (т.1 а.с. 168). Однак відповідач вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України не виконав, про час і місце розгляду заперечень позивача не повідомив, а заперечення розглянув без участі платника податків. За таких обставин оспорене рішення прийняте також з порушенням вимог статті 86 ПК України.

Отже, збільшення позивачеві податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 124978,75 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 99983 грн., за штрафними санкціями в сумі 24995,75 грн., є неправомірним, а податкове повідомлення-рішення від 24.12.2014 року № підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

За наведених обставин, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Згідно з вимогами статті 94 КАС України, судовий збір присуджується на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області № від 24.12.2014 року

Присудити на користь позивача Приватного акціонерного товариства "Західноукраїнська гірнича компанія" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 249,10 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.