Справа № К-40342/10-С
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2015 р. м. Київ К-40342/10

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Пасічник С.С.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на постанову окружного адміністративного суду міста Севастополя від 9 серпня 2010 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року та касаційну скаргу Севастопольського апеляційного адміністративного суду на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, треті особи Севастопольський апеляційний адміністративний суд, Балаклавський районний суд міста Севастополя про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення недоотриманого грошового забезпечення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, треті особи Севастопольський апеляційний адміністративний суд, Балаклавський районний суд міста Севастополя про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення недоотриманого грошового забезпечення.

Просила суд зобов'язати Державне казначейство України провести видатки з Державного бюджету України передбачені Державній судовій адміністрації Україні за бюджетною програмою ,,Виконання рішень судів на користь суддів" у сумі 149 452 грн. 98 коп. для виплати судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 стягнути із Державної судової адміністрації на користь судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 заборгованість з щомісячного грошового забезпечення за період з 1 червня 2005 року по 31 грудня 2009 року у сумі 149 452 грн. 98 коп.

Постановою окружного адміністративного суду міста Севастополя від 9 серпня 2010 року позов задоволено.

Зобов'язано Державне казначейство України провести видатки з Державного бюджету України передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою ,,Виконання рішень судів на користь суддів" у сумі 149 452 грн. 98 коп. для виплати судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2

Стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 несплачену частину з щомісячного грошового забезпечення за період з 1 червня 2005 року по 31 грудня 2009 року у сумі 149 452 грн. 98 коп.( без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України задоволено частково.

Постанову окружного адміністративного суду міста Севастополя від 9 серпня 2010 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити Севастопольському апеляційному адміністративному суду додаткове фінансування з бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року заробітної плати судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 в розмірі 26076 грн. 92 коп.

Зобов'язано Севастопольський апеляційний адміністративний суд здійснити нарахування недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року заробітної плати судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 у розмірі 26076 грн. 92 коп.

Зобов'язано Севастопольський апеляційний адміністративний суд за рахунок додатково отриманого від Державної судової адміністрації України фінансування здійснити виплату недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року заробітної плати судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 у розмірі 26076 грн. 92 коп. з утриманням податків та інших обов'язкових платежів.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції Державна судова адміністрація України звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що судами неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Севастопольський апеляційний адміністративний суд не погоджуючись із рішенням апеляційної інстанції, просить його скасувати та залишити в силі рішення першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Державної судової адміністрації підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні касаційної скарги Севастопольського апеляційного адміністративного суду необхідно відмовити з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 працювала суддею Балаклавського районного суду міста Севастополя з 5 серпня 2003 року по 9 червня 2008 року. Постановою Верховної Ради України від 22 травня 2008 року № 298-VI позивача обрано безстроково на посаду судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду. Наказом Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2008 року № 37-к позивача зараховано на посаду судді з 10 червня 2008 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції встановив, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 травня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року, визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» від 21 грудня 2005 року № 1243 в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865» від 31 грудня 2005 року № 1310 та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865.

У статті 6 Конституції України міститься правова норма, згідно з якою державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Статус суддів, відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України, визначається виключно законами України. Незалежність та недоторканість суддів на час виникнення спірних правовідносин гарантувалась нормами Закону України «Про статус суддів».

Згідно зі статтею 44 вказаного Закону заробітна плата судді, як складова його матеріального і соціально-побутового забезпечення, є елементом статусу судді. Вона складалась з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. У свою чергу посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

У такий спосіб законодавець диференційовано вирішив питання про оплату праці суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів, які виконують ще й обов'язки на адміністративних посадах, з тим, щоб досягти справедливого співвідношення в оплаті праці в залежності від обсягу виконуваної роботи. Іншого законодавчого акту з питань оплати праці суддів немає.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про оплату праці» умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного Закону 30 червня 2005 року та 03 вересня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв постанови № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», згідно з абзацом другим пункту 1 якої посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01 червня 2005 року становив 15 розмірів мінімальної заробітної плати, та № 865 «Про оплату праці суддів», якою затверджена Схема посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано, виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати.

Постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 повинна була набрати чинності з 01 січня 2006 року. Однак, до набрання чинності вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» було зафіксовано розрахункову величину для обчислення посадових окладів працівників певних установ, що фінансуються з бюджету, у тому числі й суддів, у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати - 332 грн.

Іншою постановою від 31 грудня 2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865» внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865, зокрема, постанову доповнено пунктом 4-1, згідно з яким також встановлено, що розміри посадових окладів, передбачені постановою від 03 вересня 2005 року № 865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і у подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться. Такі зміни були внесені до постанови від 03 вересня 2005 року № 865 до набрання нею чинності.

При обчисленні посадового окладу в якості сталої (розрахункової) величини Кабінет Міністрів України використав встановлений з 01 вересня 2005 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» розмір мінімальної заробітної плати 332 грн, що виключало можливість її збільшення у випадку підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що встановлення сталої (розрахункової) величини для обчислення розмірів посадових окладів суддів та внесення відповідних доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 відбулося до моменту набрання нею чинності, ця постанова у редакції до внесення доповнень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 не була введена в дію, тому суди не мали підстав для висновку про те, що ці нормативні акти суперечать Закону України «Про статус суддів». Отже, висновок судів про незаконність дій відповідача не відповідає нормам матеріального права.

Крім того, постановою Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2011 року постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року скасовано, у задоволенні позову про визнання незаконними та скасування зазначених постанов Кабінету Міністрів України відмовлено.

При цьому касаційним судом зазначено, що оскаржувані постанови не звужують існуючі гарантії незалежності суддів. Постанови Кабінету Міністрів України, що є предметом оскарження, не суперечать Закону України «Про статус суддів», прийняті в межах його повноважень Кабінету Міністрів України.

Отже, судом касаційної інстанції у справі щодо оскарження нормативно-правового акту органу виконавчої влади висловлено правову позицію щодо законності пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865.

Вирішуючи спір, суди не використали право зупинити провадження у справі до розгляду адміністративної справи щодо оскарження нормативно-правового акту органу виконавчої влади судом касаційної інстанції, не дали правової оцінки нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Як вже зазначалось, 30 червня 2005 року Кабінет Міністрів України в межах своїх повноважень прийняв постанову №513 «Про оплату праці Голови та заступників Голови Конституційного Суду України» та постанову №514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», якими з 01 червня 2005 року підвищив оклади, зокрема, Голові Конституційного Суду України та Голові Верховного Суду України, а також встановив, що посадовий оклад Голови Верховного Суду України становить 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

Водночас, Кабінет Міністрів України привів посадові оклади інших суддів у відповідність з вимогами статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням підвищених посадових окладів Голови Конституційного Суду України та Голови Верховного Суду України лише 03 вересня 2005 року, прийнявши постанову №865 «Про оплату праці суддів».

Однак, при цьому, Кабінет Міністрів України не усунув порушення вимог частини 2 статті 44 Закону України «Про статус суддів» і не привів оклади суддів усіх судів України до встановленого цією нормою співвідношення, одночасно з окладами Голови Верховного Суду України та Голови Конституційного Суду України, оскільки надав постанові «Про оплату праці судді» від 03 вересня 2005 року №865 чинності не з 01 червня 2005 року, а з 01 січня 2006 року (пункт 5 постанови).

Внаслідок цього з 01 червня 2005 року до 01 січня 2006 року оклади суддів усіх судів України не відповідали вимогам статті 44 Закону України «Про статус суддів».

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або проведення додаткової перевірки доказів, обставини справи судом апеляційної інстанції встановлені повно й правильно, але допущена помилка в застосуванні норм матеріального права, суд касаційної інстанції, згідно зі статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230, 232 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України задовольнити частково.

Касаційну скаргу Севастопольського апеляційного адміністративного суду залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 9 серпня 2010 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Державну судову адміністрацію України провести ОСОБА_2 перерахунок і виплату заробітної плати, визначивши її розмір відповідно до посадового окладу з розрахунку 7,5 мінімальних заробітних плат за період з 01 червня 2005 року по 01 січня 2006 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

С.С. Пасічник