Справа № 816/608/15-а
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Полтава Справа № 816/608/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик О.І.,

представника відповідача - Павленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2015 року суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 (далі - СПД-ФО ОСОБА_2, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням доповненої позовної заяви /а.с. 20/) до Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - ГУ Міндоходів у Полтавській області, відповідач) про визнання неправомірною бездіяльності щодо залишення без розгляду і відповіді в строки, встановлені діючими нормативно-правовими актами України, звернення від 30.12.2014, зобов'язання надати повну та об'єктивну відповідь на звернення від 30.12.2014, в тому числі розрахунок № від 03.01.2015, на який маються посилання у рішенні від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" для надання відповіді на звернення СПД-ФО ОСОБА_2 від 30.12.2014, оскільки вказана відповідь на звернення повинна була надатися позивачу не пізніше 21.01.2015, однак відповідь на звернення отримана останнім лише 10.02.2015. При цьому, з відповіді від 02.02.2015 №58/В/16-31-10-04-11 не вбачається розгляду звернення позивача по суті та нормативно-правове обґрунтування (мотивування) щодо поважності причин не надання останньому спірного розрахунку № від 03.01.2014, на який маються посилання у рішенні ГУ Міндоходів у Полтавській області від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12, та який має бути в матеріалах розгляду первинної скарги на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2014 №Ф-3446-25/5924.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання №16908 від 23.03.2015, у якому просив провести розгляд даної справи за його відсутності (а.с. 49).

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те, що звернення СПД-ФО ОСОБА_2 надійшло до ГУ Міндоходів у Полтавській області 12.01.2015 за вх.№В/4/ФОП. Враховуючи, що облікова справа ФО-П ОСОБА_2 знаходиться за основним місцем обліку платника податків - у Кременчуцькій ОДПІ, ГУ Міндоходів у Полтавській області відповідно до норм чинного законодавства розглянуло звернення ОСОБА_2 від 30.12.2014 №16837 в місячний термін та листом від 02.02.2015 №58/В/16-31-10-04-11 направило позивачу відповідь на вказане звернення, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання листа. При розгляді звернення ОСОБА_2 ГУ Міндоходів у Полтавській області використовувало інформаційні дані з особової картки платника податків ФО-П ОСОБА_2 АІС "Податковий блок", в тому числі зазначивши у рішенні про результати розгляду скарги від 23.12.2014 №866/В/16-91-10-04-0 реєстраційний номер звітності ФО-П ОСОБА_2 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік - від 03.01.2014 (розрахунок ). Оскільки звітність ФО-П ОСОБА_2 про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік (реєстраційний номер від 03.01.2014) в ГУ Міндоходів у Полтавській області відсутня, останнє у відповіді на звернення від 02.02.2015 №58/В/16-31-10-04-11 рекомендувало ОСОБА_2 звернутися до Кременчуцької ОДПІ для отримання зазначеної звітності.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 14.11.2001 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області (а.с. 6). Позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ) та є платником єдиного податку (а.с. 8-9).

30.12.2014 засобами поштового зв'язку СПД-ФО ОСОБА_2 направив на адресу ГУ Міндоходів у Полтавські області заяву №16837 від 30.12.2014 (а.с. 10-11).

У вказаній заяві позивач просив ГУ Міндоходів у Полтавські області видати йому (направити на його адресу) у встановлені законодавством строки розрахунок № від 03.01.2014, на який мається посилання у рішенні ГУ Міндоходів у Полтавські області про результати розгляду скарги від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12.

10.02.2015 на адресу СПД-ФО ОСОБА_2 надійшла відповідь ГУ Міноходів у Полтавській області від 02.02.2015 №58/В/16-31-10-04-11 "Про розгляд листа" (а.с. 27-28).

У своїй відповіді ГУ Міноходів у Полтавській області керуючись пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, розділом І Порядку обліку платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, рекомендувало СПД-ФО ОСОБА_2 звернутися до Кременчуцької ОДПІ з відповідним запитом.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо залишення без розгляду і відповіді в строки, встановлені діючими нормативно-правовими актами України, звернення від 30.12.2014, а у подальшому, з порушенням строків, встановлених діючими нормативно-правовими актами України, для надання відповіді на таке звернення, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання вказаної бездіяльність неправомірною, зобов'язання відповідача надати повну та об'єктивну відповідь на звернення від 30.12.2014, в тому числі розрахунок № від 03.01.2015, на який маються посилання у рішенні від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 5 цього Закону встановлено, що звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до статті 7 даного Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Відповідно до частини 1 статті 15 цього ж Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як слідує з матеріалів справи, не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) Кременчуцької ОДПІ від 11.11.2014 №Ф-3446-25/5924, СПД-ФО ОСОБА_2 до ГУ Міндоходів у Полтавській області було подано скаргу від 18.11.2014 №16762 (зареєстрована в ГУ Міндоходів у Полтавській області 24.11.2014 за вх.№4514/В).

Результати розгляду вказаної скарги оформлені рішенням ГУ Міндоходів у Полтавській області від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12 "Про результати розгляду скарги" (а.с. 12), згідно з яким скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, а податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) Кременчуцької ОДПІ від 11.11.2014 №Ф-3446-25/5924 - без змін.

При цьому, у вказаному рішенні ГУ Міндоходів у Полтавській області мається посилання на розрахунок № від 03.01.2014, на погашення зобов'язань з єдиного соціального внеску по якому були зараховані сплачені ОСОБА_2 кошти в сумі 5703,45 грн.

З метою отримання примірника розрахунку № від 03.01.2014 СПД-ФО ОСОБА_2 30.12.2014 звернувся до ГУ Міндоходів у Полтавській області зі зверненням №16837 (а.с. 10).

Як пояснила представник відповідача в ході судового розгляду справи, звернення СПД-ФО ОСОБА_2 від 30.12.2014 №16837 отримане ГУ Міндоходів у Полтавській області 12.01.2015 за вх.№В/4/ФОП.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідь ГУ Міндоходів у Полтавській області від 02.02.2015 №58/В/16-31-10-04-11 на звернення СПД-ФО ОСОБА_2 від 30.12.2014 №16837 надійшла на адресу останнього 10.02.2015 (а.с. 28).

З викладеного слідує, що відповідь на звернення позивача надана ГУ Міндоходів у Полтавській області з порушенням термінів розгляду такого звернення, встановленого статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" (пізніше п'ятнадцяти днів від дня отримання звернення), оскільки відповідач повинен був надати СПД-ФО ОСОБА_2 письмову відповідь на його письмове звернення не пізніше 27.01.2015, разом з тим така відповідь надана листом від 02.02.2015 та отримана позивачем 10.02.2015.

В судовому засіданні представник відповідача зауважувала на тому, що ГУ Міндоходів у Полтавській області відповідно до положень статті 20 Закону України "Про звернення громадян" розглянуло звернення ОСОБА_2 від 30.12.2014 №16837 в місячний термін, оскільки облікова справа СПД-ФО ОСОБА_2 знаходиться за основним місцем обліку платника податків - у Кременчуцькій ОДПІ, а відтак отримання необхідної інформації відносно СПД-ФО ОСОБА_2 потребувало додаткового часу.

Проте, такі доводи представника відповідача суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки як слідує з рішення ГУ Міндоходів у Полтавській області про результати розгляду скарги від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12, для розгляду скарги СПД-ФО ОСОБА_2 від 18.11.2014 №16762 останнім та Кременчуцькою ОДПІ до ГУ Міндоходів у Полтавській області були надані копії: вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2014 №Ф-3446-25/5924; типового договору №4 від 23.01.2012 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (строк дії з 23.01.2012 по 23.01.2014); додаткової угоди до договору №2 від 03.01.2012; платіжних доручень від 30.12.2013 №115 та від 01.04.2014 №181; заяв від 18.03.2014; карток особових рахунків СПД-ФО ОСОБА_2 по сплаті єдиного внеску по коду 71040000 за 2013 і 2014 роки, по коду 71070000 за 2014 рік; листа Кременчуцької ОДПІ від 06.06.2014 №6417/В/16-03-25-01 "Про надання відповіді"; довідки по запиту користувача; заяви ФО-П ОСОБА_2 від 04.06.2014.

Отже, з огляду на наявність в ГУ Міндоходів у Полтавській області вказаних документів, на підставі яких прийнято рішення про відхилення скарги платника, суд вважає безпідставним надання СПД-ФО ОСОБА_2 відповіді на його звернення від 30.12.2014 №16837 у місячний, а не у 15-денний термін, встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", оскільки порушене позивачем у зверненні питання не потребувало додаткового вивчення. На вимогу суду, відповідачем не надано доказів вжиття заходів щодо отримання необхідної інформації відносно порушеного у зверненні СПД-ФО ОСОБА_2 питання у Кременчуцької ОДПІ.

Стосовно посилань позивача на бездіяльність ГУ Міндоходів у Полтавській області, яка виразилась у ненаданні у відповідь на звернення ОСОБА_2 від 30.12.2014 №16837 розрахунку № від 03.01.2014, на який маються посилання у рішенні від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12, суд зазначає наступне.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, СПД-ФО ОСОБА_2 подано до Кременчуцької ОДПІ звітність про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік (а.с. 39-40), яку внесено Кременчуцькою ОДПІ до автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок" та присвоєно реєстраційний номер від 03.01.2014, що підтверджується витягом з облікової картки СПД-ФО ОСОБА_2 за платежем 71070000 (а.с. 25). При цьому, при розгляді скарги СПД-ФО ОСОБА_2 від 18.11.2014 №16762 на вимогу про сплату боргу (недоїмки) Кременчуцької ОДПІ від 11.11.2014 №Ф-3446-25/5924, ГУ Міндоходів у Полтавській області у рішенні про результати розгляду скарги від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12 послалося на подану до Кременчуцької ОДПІ СПД-ФО ОСОБА_2 та зареєстровану під номером звітність про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік, назвавши її розрахунком № від 03.01.2014.

Тобто, в даному випадку розрахунок № від 03.01.2014, на який маються посилання у рішенні ГУ Міндоходів у Полтавській області від 23.12.2014 №866/В/16-31-10-04-12, це ніщо інше як подана СПД-ФО ОСОБА_2 до Кременчуцької ОДПІ звітність про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік, що була зареєстрована контролюючим органом під номером від 03.01.2014 в АІС "Податковий блок".

Оскільки вказана звітність подавалась позивачем саме до Кременчуцької ОДПІ та відсутня в ГУ Міндоходів у Полтавській області, останнє у своїй відповіді на звернення від 02.05.2015 №58/В/16-31-10-04-11 обґрунтовано з посиланням на пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, розділ І Порядку обліку платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, рекомендувало СПД-ФО ОСОБА_2 звернутися до Кременчуцької ОДПІ з відповідним запитом.

Письмовим поясненням №16901-16902 від 11.03.2015 позивач повідомляв суд про отримання 10.02.2015 відповіді ГУ Міндоходів України у Полтавській області від 02.02.2015 на його звернення від 30.12.014, якою розрахунок № від 03.01.2014 надано не було (а.с. 33). В подальшому, як вказує позивач, діючи за пропозицією відповідача, він звернувся до Кременчуцької ОДПІ, яка листом від 27.02.2015 вих.№1872/В/16-03 надала завірену копію звіту по ЄСВ за 2013 рік, поданого ним до контролюючого органу 03.01.2014 за № (а.с. 34-36). Тобто, вказане свідчить про розуміння позивачем змісту наданої йому відповідачем відповіді та отримання копії звіту по ЄСВ за 2013 рік, поданого ним до Кременчуцької ОДПІ 03.01.2014.

Виходячи з викладеного та враховуючи допущення відповідачем при наданні відповіді на звернення СПД-ФО ОСОБА_2 порушення вимог статті 20 Закону України "Про звернення громадян", суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії та визнати протиправними дії ГУ Міндоходів у Полтавській області щодо надання відповіді від 02.02.2015 №58/В/16-31-10-04-11 на звернення ОСОБА_2 від 30.12.2014 №16837 з порушенням терміну, встановленого статтею 20 Закону України "Про звернення громадян". В частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання вчинити дії позовні вимоги СПД-ФО ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки допущення ГУ Міндоходів у Полтавській області бездіяльності в ході розгляду звернення позивача від 30.12.2014 №16837 не знайшло свого підтвердження в суді.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 73,06 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Міндоходів у Полтавській області щодо надання відповіді від 02 лютого 2015 року №58/В/16-31-10-04-11 на звернення суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 від 30 грудня 2014 року №16837 з порушенням терміну, встановленого статтею 20 Закону України "Про звернення громадян".

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати в сумі 73,06 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 30 березня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава