Справа № 821/602/15-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/602/15-а
13 год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Вітічак О.Р.,

за участю: представників позивача - Ляха В.І., Риженко Л.Г., Денисенко В.Б.,

представника відповідача - Глоби К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства у м. Херсоні" про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в Херсонській області (далі - позивач, ДФІ) звернулась з адміністративним позовом до міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства у м. Херсоні" (далі - відповідач, МКП "ВУВГК у м. Херсоні", Підприємство), в якому просить зобов'язати відповідача виконати пункти 2.1 вимоги від 10.12.2014 р. № 21-06-16-14/6348 про усунення порушень.

У судовому засіданні представники позивача, підтримавши позовні вимоги пояснили, що за результатами проведеної ревізії відповідачу направлено вимогу від 10.12.2014 р. про усунення порушень, проте Підприємство не в повному обсязі усуває порушення, виявлені під час ревізії. Так, за вказаним пунктом вимоги відповідач зобов'язаний провести донарахування (виставити рахунки з уточненими донарахуваннями), а у разі відмови замовниками послуг повернути кошти, провести з ними претензійну - позовну роботу та стягнути в судовому порядку кошти з нарахування стічних вод по 5-ти споживачам - підприємствам (ЗАТ " УПТК" - 57 449,01 грн., ТОВ " ТОВ "Міжнародні інвестиційні проекти" - 47 342,04 грн., ТОВ " "АТП-1263 " - 22 859,51 грн., КП " "Сервіс-ОПТ - 8 383,01 грн., Одеська залізниця Херсонська дистанція сигналізації і зв'язку - 5 373,89 грн.) , а всього на суму 141 407,46 грн.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши, що Вищим адміністративним судом 18.02.2015 р. прийнято постанову у справі № К/800/10596/13, де позивачем є Державна фінансова інспекція в Херсонській області, а відповідачем - МКП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства у м. Херсоні" про зобовязання виконати вимогу про усунення порушень. У даній справі суд касаційної інстанції надав оцінку спірним правовідносинам та дійшов висновку про відсутність у ДФІ права на звернення до суду із вкащаним позовом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

На виконання п. 1.3.4.2 Плану роботи Державної фінансової інспекції в Херсонській області на ІІІ квартал 2014 року посадовими особами ДФІ в Херсонській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в міському комунальному підприємстві "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства у м. Херсоні" за період з 01.04.2013 р. по 01.10.2014 р., за результатами якої складено акт від 07.11.2014 р. № 06-17/40.

Зі змісту акту ревізії від 07.11.2014 р. № 06-17/40 слідує, що МКП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства у м. Херсоні" допущено порушення фінансової дисципліни, зокрема: ст. 4, п. 1, 5, 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 10 Наказу № 190, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого Наказом Міністрерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, п. 4.5 укладених типових договорів на подачу холодної води та послуги і очистці стічних вод, унаслідок чого Підприємством здійснено покриття витрат споживачів у сумі 141 407,46 грн. та як наслідок - недоотримано доходу на вказану суму.

На підставі статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" № 2939-ХІІ директору МКП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства у м. Херсоні" пред'явлено вимогу від 10.12.2014 р. № 21-06-16-14/6348 про усунення порушень, однак станом на 17.03.2015 р. залишається не виконаним пункт 2.1 вказаної вимоги.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимоги ДФІ щодо зобов'язання Підприємства виконати пункт 2.1 вимоги, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 499/2011 (далі - Положення), Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ згідно з якими державній фінансовій службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету, та, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, у органу державного фінансового контролю існує право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2939-ХІІ порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку проведення інспектування державною фінансовою службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550 визначено, що виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції служби, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушені, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Згідно пункту 49 Порядку, коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкту контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган служби ставить вимоги перед керівником об'єкту контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Пункт 50 Порядку передбачає, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи служби вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущених порушеннях працівників об'єкту контролю; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Таким чином, органам Державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналізуючи наведені вище норми права суд вважає, що способом захисту порушеного права держави є звернення органу ДФІ до суду в інтересах держави з відповідним позовом до керівників та інших службових осіб підконтрольної установи, які безпідставно отримали та використали державні активи (кошти).

Натомість позивач у спірних правовідносинах ставить саме загальні вимоги щодо виконання пункту 2.1 вимоги від 10.12.2014 р. № 21-06-16-14/6348 про усунення порушень, без зазначення винних осіб у допущених порушеннях та визначення конкретних дій, які необхідно вчинити відповідачу для виконання вимоги, що унеможливлює визначитися у способі захисту порушеного права та інтересів держави.

Таким чином суд відмічає, що позивач, обираючи спосіб усунення порушень, перевищив визначені законом повноваження. Права державної фінансової інспекції встановлено статтею 10 Закону № 2939-ХІІ. Вказана правова норма не містить положень щодо права відповідача зобов'язувати підконтрольну установу проводити претензійно - позовну роботу (звертатись до суду із позовом) з метою відшкодування збитків. Відсутність положень щодо примусу звернутись до суду із позовом узгоджується із положеннями ст. 8 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Беручи до уваги те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом України в постановах від 15.04.14 у справі № 21-40а14, від 13.05.14 у справі № 21-89а14, від 18.09.14 у справі № 21-332а14, від 25.11.2014 у справі №21-461а14, від 20.01.2015 р. № 21-603а14, яка, з огляду на приписи статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою та суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України.

За таких обставин суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити Державній фінансовій інспекції в Херсонській області в задоволенні позовних вимог до міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона" про зобов'язання вчинити певні дії - виконати пункт 2.1. вимоги про усунення порушень від 10.12.2014 р. № 21-06-16-14/6348.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 березня 2015 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 9.5