Справа № 2а-7563/09/1570
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-7563/09/1570
УХВАЛА

23 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Булахевіч Степана Вікторовича про зміну способу і порядку виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеського обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2010 року позов ОСОБА_2 до Одеського обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задоволений у повному обсязі.

16 березня 2015 р. старший державний виконавець Булахевич С.В. звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із поданням, в якому просив змінити спосіб і порядок виконання вищевказаної постанови від 15.04.2010 р. з зобов'язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок щомісячного підвищення до пенсії, як учаснику бойових дій, у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2000 р. по 25.11.2004 р. включно, відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та як ветерану війни - інваліду 3ої групи у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком за період з 26.11.2004 р. по 31.12.2005 р. включено, виходячи з наступних розмірів мінімальної пенсії за віком: 01.01.2000 р. по 30.11.200 р. - 24,90 грн., з 01.12.2000 р.. по 31.01.2001 р. - 30 грн., з 01.01.2001 р. по 31.07.2001 р. - 34 грн., з 01.08.2001 р. 31.12.2001 р. - 39 грн., з 01.01.2002 р. по 31.03.2002 р. - 43 грн., з 01.04.2002 р. по 30.06.2003 р. - 47 грн., з 01.07.2003 р. по 31.12.2003 р. - 50 грн., з 01.01.2004 р. по 11.01.2005 р. - 74,54 грн., з 12.01.2005 р. по 31.12.2005 р. - 332 грн. та зобов'язання ГУ ПФУ в Одеській області виплатити ОСОБА_3 різницю між фактично сплаченим щомісячним підвищенням до пенсії та щомісячним підвищенням до пенсії, що підлягало до сплати згідно зробленого перерахунку щомісячного підвищення до пенсії як учаснику бойових дій у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2000 р. по 25.11.2004 р. включно, відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та як ветерану війни - інваліду 3ої групи у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком за період з 26.11.2004 р. по 31.12.2005 р. включно, відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з наступних розмірів мінімальної пенсії за віком: з 01.01.2000 р. по 30.11.2000 р. - 24,90 грн., з 01.12.2000 р. по 31.12.2001 р. - 39 грн., з 01.01.2002 р. по 31.03.2002 р. - 43 грн., з 01.04.2002 р. по 30.06.2002 р. - 47,30 грн., з 01.07.2003 р. по 31.12.2003 р. - 50 грн., з 01.01.2004 р. по 11.01.2005 р. - 74,54 грн., з 12.01.2005 р. по 31.12.2005 р. - 332 грн., - на стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_2 боргу по перерахунку у розмірі 9494,66 грн.

Учасники процесу до суду не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду порушеного державним виконавцем у поданні питання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного подання, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 р. ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок належних позивачу пенсійних виплат та визначило належні до виплати кошти в сумі 9494,66 грн., проте в листі від 03.02.2015 р. № 1254/05 вказало на неможливість здійснити виплату коштів через відсутність фінансування з Державного бюджету України.

Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на неможливість виконати рішення без участі боржника, державний виконавець звернувся до суду із даним поданням про зміну способу виконання судового рішення.

Вирішуючи порушене державним виконавцем питання, суд враховує, що як і в цивільному судочинстві, поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною 4 статті 105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин 1 та 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

З урахуванням резолютивної частини постанови Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2010 р., вищевикладені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальних виплат буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних сум із державного бюджету.

У справі, що розглядається, суд для відновлення права ОСОБА_2 на підвищення пенсії, передбачене ст.ст. 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ухвалив постанову про зобов'язання органу ПФУ нарахувати та виплатити соціальні виплати в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок сум належних ОСОБА_2 підвищень пенсії за спірні періоди судом не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити пенсію на стягнення конкретних сум цих соціальних виплат, суд змінить постанову по суті. При цьому суд вийде за межі позовних вимог та вирішить питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 р. у справі № 21-394а14.

З урахуванням нормативного регулювання правовідносин та фактичних обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення, у зв'язку із чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 128, 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Булахевіч Степана Вікторовича про зміну способу і порядку виконання постанови по справі № 2а-7563/09/1570 від 15 квітня 2010 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя _____________________ І.В. Завальнюк