Справа № 826/20290/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09 лютого 2015 року 12 год. 22 хв. № 826/20290/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Здорик Л.В., за участю представників позивача та відповідача, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування рішення відповідача.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 09 лютого 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 22 грудня 2014 року надійшов позов закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (далі - позивач) до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 28 жовтня 2014 року № (далі - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позову законний представник позивача зазначила, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалою суду від 25 грудня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування у судовому засіданні 26 січня 2015 року.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 09 по 29 вересня 2014 року проведено перевірку позивача, за результатами якої 06 жовтня 2014 року складено акт № 46/28-10-41-30/33152471 про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань правомірності формування сум податкового кредиту з податку на додану вартість (далі - ПДВ) та валових витрат підприємства, сформованих при взаємовідносинах із товариством з обмеженою відповідальністю "Крістенс" (далі - ТОВ "Крістенс") за період із 2012-2013 роки (далі - акт перевірки), відповідно до висновків якого, позивачем:

- занижено податок на прибуток за 2013 рік у загальному розмірі 3918750,00 грн., чим порушено п.п. 138.2, 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (далі - ПК України);

- занижено ПДВ за січень 2013 року у розмірі 4125000,00 грн., чим порушено п. 198.6 ст. 198 ПК України;

- не надано до перевірки первинних документів за перевіряємий період по взаємовідносинах із ТОВ "Крістенс", чим порушено п.п. 44.1, 44.3, 44.5, 44.6 ст. 44 ПК України.

На підставі акту перевірки, 28 жовтня 2014 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання у розмірі 510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд не погоджується з доводами представників позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Перевірку проведено на підставі наказу від 08 вересня 2014 року № 891, копію якого разом із направленням на перевірку вручено особисто під розписку уповноваженій особі позивача.

Вказаний наказ, у свою чергу, оформлено на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, згідно з яким, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що перевірку призначено у межах кримінального провадження № 0000093 на підставі постанови від 15 серпня 2014 року про призначення позапланової перевірки дотримання вимог податкового законодавства позивачем, копія якої міститься у матеріалах справи.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, у ході досудового розслідування встановлено, що у період 2011-2013 років на території міста Києва невстановлені досудовим слідством особи організували злочинну схему незаконної діяльності ряду суб'єктів підприємницької діяльності, серед яких є ТОВ "Крістенс", щодо сприяння підприємствам-вигодонабувачам у мінімізації ними податкових зобов'язань, які підлягають сплаті до бюджету, шляхом створення штучної видимості здійснення фінансово-господарських операцій, незаконного завищення валових витрат та податкового кредиту, здійснення безтоварних операцій та надання первинних документів, що не відповідають дійсності.

Допитана як свідок засновник та директор ТОВ "Крістенс" показала, що не має відношення до фінансово-господарської діяльності вказаного товариства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ "Крістенс" зареєстроване особами, які не мали наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність, з метою прикриття незаконної діяльності, пов'язаної зі створення штучної видимості законності здійснення фінансово-господарських операцій, незаконного завищення валових витрат та податкового кредиту та для надання реально діючим суб'єктам господарювання послуг з мінімізації податкових зобов'язань.

13 серпня 2014 року оголошено підозру засновнику та директору ТОВ "Крістенс" у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України.

У ході подальшого досудового розслідування встановлено, що протягом 2012-2013 років ТОВ "Крістенс" мало фінансово-господарські взаємовідносини із позивачем, за результатами яких його службові особи незаконно віднесли до складу податкового кредиту, шляхом здійснення безтоварних операцій, суми у розмірі понад 4 млн. грн.

У контексті вище викладених обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 44.1, 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у п. 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, відповідачем направлено позивачу запити від 09 вересня 2014 року № 1 та від 11 вересня 2014 року № 2 щодо надання документів до перевірки, у відповідь на які позивачем повідомлено про вилучення первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів щодо операцій із ТОВ "Крістенс" за період 01 січня 2011 року по 31 травня 2014 року Головним слідчим управлінням МВС України згідно з ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2014 року.

Відповідно до п. 85.9 ст. 85 ПК України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

З урахуванням вище викладеного, відповідач листом від 17 вересня 2014 року № 3156/9/28-10-41-3-11 звернувся до Головного слідчого управління МВС України із проханням надати документи або допустити працівників відповідача до перевірки документів щодо взаємовідносин позивача із ТОВ "Крістенс" за період 2012-2013 років, у відповідь на що Головне слідче управління МВС України листом від 18 вересня 2014 року № 13/2/3-18330 надало відповідачу інформацію про те, що у ході досудового слідства проведено обшук за місцем фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності позивача, тобто за адресою: місто Київ, вулиця Рилєєва, 10-А.

Під час обшуку вилучено копії первинних бухгалтерських документів позивача щодо взаємовідносин із ТОВ "Крістенс". Оригінали первинних бухгалтерських документів під час обшуку не вилучалися, оскільки вони були відсутні за місцем знаходження позивача.

Відповідачем на адресу позивача направлено лист від 23 вересня 2014 року № 17265/10/28-10-41-3-15, яким повідомлено інформацію, отриману від Головного слідчого управління МВС України, та втретє запропоновано позивачу надати до перевірки оригінали первинних, бухгалтерських та інших документів за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року щодо взаємовідносин із ТОВ "Крістенс".

Позивачем, у свою чергу, листом від 25 вересня 2014 року № 145/3-09/14 повідомлено відповідача про ненадання первинних документів щодо господарських операцій із ТОВ "Крістенс" у зв'язку з тим, що вони знаходяться у слідчого управління фінансових розслідувань державної податкової інспекції ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - слідче управління), які надані на письмовий запит слідчого від 05 вересня 2014 року.

Враховуючи вище викладені обставини, 25 вересня 2014 року відповідачем складено акт № 243/28-10-41-30 про ненадання документів для перевірки.

Крім того, з метою своєчасного та якісного виконання постанови про проведення перевірки, відповідачем направлено до слідчого управління лист від 29 вересня 2014 року № 18121/7/28-10-41-3-13 про надання оригіналів документів для перевірки позивача щодо взаємовідносин із ТОВ "Крістенс" за період 2012-2013 років.

Листом слідчого управління від 30 вересня 2014 року № 2828/8/26-59-09-01 відповідача повідомлено, що у ході розслідування кримінального провадження № 0000093 на адресу позивача 14 серпня 2014 року направлено запит щодо надання документального підтвердження його взаємовідносин із ТОВ "Крістенс", на який слідчим управлінням отримано копії запитуваних документів.

Згідно з п. 44.5 ст. 44 ПК України, уразі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в п.п. 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

У ході розгляду справи судом також з'ясовано, що позивач не звертався до відповідача із повідомленням про втрату, пошкодження або дострокове знищення оригіналів документів.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44, п. 121.1 ст. 121 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці 2 п. 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст. 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та, як наслідок, відсутність підстав для його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з'ясованих обставин вбачається, що позов закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування рішення відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння".

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 16 лютого 2015 року