Справа № 826/20584/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16 лютого 2015 року 12 год. 47 хв. № 826/20584/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Здорик Л.В., за участю представників позивача та відповідача, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень відповідача.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 16 лютого 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 25 грудня 2014 року надійшов позов публічного акціонерного товариства "Аграрний Фонд" (далі - позивач) до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 10 грудня 2014 року № та № (далі - оскаржувані рішення).

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалою суду від 15 січня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю, а представники відповідача не визнали позов та просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування у судовому засіданні 28 січня 2015 року.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 11 серпня по 14 листопада 2014 року проведено перевірку позивача, за результатами якої 21 листопада 2014 року складено акт № 1687/22-02/38926880 про результати планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період із 08 жовтня 2013 року по 30 червня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період із 08 жовтня 2013 року по 30 червня 2014 року (далі - акт перевірки), відповідно до висновків якого, позивачем:

- занижено податок на прибуток у загальному розмірі 21314711,00 грн., у тому числі за: 2-13 рік - 8598906,00 грн.; І квартал 2014 року - 12543778,00 грн.; півріччя 2014 року - 12715805,00 грн., чим порушено пп. 14.1.13, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.1, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 137.18 ст. 137, пп. 153.8.1 п. 153.8, п. 153.9 ст. 153 Податкового кодексу України (далі - ПК України);

- завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у загальному розмірі 1371996,00 грн., у тому числі за: грудень 2013 року - 465734,00 грн.; березень 2014 року - 153505,00 грн.; квітень 2014 року - 623117,00 грн.; червень 2014 року - 129640,00 грн., чим порушено п. 189.1 ст. 189, пп. 198.3, 198.5 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України.

На підставі акту перевірки, 10 грудня 2014 року відповідачем прийнято оскаржувані рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 21314711,00 грн. за основним платежем та у розмірі 5328678,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 1371996,00 грн.

Суд не погоджується з доводами представників позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Стосовно прийняття відповідачем оскаржуваних рішень суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 3, ч. 3 ст. 10 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", в Україні у цивільному обороті можуть бути такі групи цінних паперів: боргові цінні папери - цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов'язання емітента або особи, яка видала неемісійний цінний папір, сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов'язання.

До боргових цінних паперів відносяться: а) облігації підприємств; б) державні облігації України; в) облігації місцевих позик; г) казначейські зобов'язання України; ґ) ощадні (депозитні) сертифікати; д) векселі; е) облігації міжнародних фінансових організацій; є) облігації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Облігації внутрішніх державних позик України - державні цінні папери, що розміщуються виключно на внутрішньому фондовому ринку і підтверджують зобов'язання України щодо відшкодування пред'явникам цих облігацій їх номінальної вартості з виплатою доходу відповідно до умов розміщення облігацій. Номінальна вартість облігацій внутрішніх державних позик України може бути визначена в іноземній валюті.

Для здійснення операцій із купівлі-продажу цінних паперів між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційний Капітал України" (далі - ТОВ "Інвестиційний Капітал України") 29 жовтня 2013 року укладено договір на брокерське обслуговування № 3132/2013-Б0, за умовами якого ТОВ "Інвестиційний Капітал України" зобов'язалось за винагороду та відповідно до замовлень вчинити угоди з купівлі, продажу або міни цінних паперів або інших фінансових інструментів від імені та за рахунок позивача.

До перевірки надано звіти до разового замовлення на купівлю/продаж паперів або інших фінансових інструментів до договору № 3132/2013-БО.

Всього у жовтні-грудні 2013 року ТОВ "Інвестиційний Капітал України", відповідно до звітів до разових замовлень на купівлю/продаж цінних паперів до договору № 3132/2013-БО, здійснило продаж облігацій внутрішньої державної позики ПАТ "Держаний Ощадний банк України" на загальну суму ,00 грн.

У податковому обліку позивача дохід від продажу облігації внутрішніх державних позик у розмірі ,00 грн., витрати, пов'язані з придбанням цінних паперів у розмірі ,00 грн., позитивний фінансовий результат від продажу у розмірі 94630363,00 грн. та податок на прибуток у розмірі 9463036,00 грн. за IV квартал 2013 року відображено у таблиці 2 "Операції з цінними паперами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі" додатку ЦП до податкової декларації з податку на прибуток (далі - декларація) за 2013 рік.

Податок на прибуток за результатами звітного (податкового) періоду за операціями з цінними паперами у розмірі 9463036,00 грн. відображено у рядку 10 "Податок на прибуток за звітний (податковий) період за операціями з цінними паперами, що перебувають/не перебувають в обігу на фондовій біржі" декларації за 2013 рік.

Згідно з пп. 153.8.1 п. 153.8 ст. 153, п.137.18 ст. 137, пп. 135.5.1 п. 135.5 ст. 135 ПК України, облік загального фінансового результату (прибутку/збитку) за операціями з торгівлі цінними паперами ведеться платником податку окремо від інших доходів і витрат.

Платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями с цінними паперами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

Платники податку визначають фінансовий результат за операціями з цінними паперами відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку шляхом зменшення прибутків за операціями з цінними паперами на суму збитків від операцій з іншими цінними паперами протягом такого звітного періоду.

Прибуток за кожною окремою операцією з цінними паперами розраховується як позитивна різниця між доходом від такого відчуження та сумою витрат у зв'язку з придбанням таких цінних паперів за винятком операцій з торгівлі борговими цінними паперами, в яких сума доходу від відчуження зменшується на суму нарахованих, але не отриманих процентів і оподаткування яких здійснюється відповідно до п. 137.18 цього Кодексу та сума витрат з придбання таких цінних паперів зменшується на суму сплачених процентів продавцю нарахованих згідно з умовами випуску таких цінних паперів.

Збиток за кожною окремою операцією з цінними паперами розраховується як від'ємна різниця між доходом від такого відчуження та сумою витрат у зв'язку з придбанням таких цінних паперів за винятком операцій з торгівлі борговими цінними паперами, в яких сума доходу від відчуження зменшується на суму нарахованих, але не отриманих процентів і оподаткування яких здійснюється відповідно до п. 137.18 цього Кодексу та сума витрат з придбання таких цінних паперів зменшується на суму сплачених процентів продавцю. Для цілей цього пункту дохід платника податку від продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів визнається на дату переходу покупцеві права власності на такі цінні папери.

Витрати платника податку на користь продавця або емітента цінних паперів визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від відчуження таких цінних паперів.

За цінними паперами, придбаними платником податку з метою їх продажу або утримання до дати погашення, сума процентів включається до складу його доходів за правилами, визначеними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Інші доходи включають: доходи у вигляді дивідендів, отриманих від нерезидентів, крім визначених пп. 153.3.6 п. 153.3 ст. 153 цього Кодексу, процентів, роялті, від володіння борговими вимогами.

Отже, сума процентних доходів за борговими цінними паперами враховується при визначенні об'єкта оподаткування, що оподатковується за основною ставкою податку на прибуток, передбаченою п. 151.1 ст. 151 ПК України. Самі ж операції з борговими цінними паперами оподатковуються за правилами, визначеними п. 153.8 ст. 153 ПК України.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що нарахування доходів у формі процентів за борговими цінними паперами відповідно до умов випуску облігацій внутрішньої державної позики (далі - ОВДП), оподаткування яких здійснюється згідно з п. 137.18 ст. 137 ПК України, позивач на момент відчуження цінних паперів не проводив, що призвело до заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 03.4. "Доходи від володіння борговими вимогами" рядка 03 декларацій за 2013 рік.

Сума нарахованих, але не отриманих процентів відповідно до умов випуску цінних паперів, згідно з глобальними сертифікатами, станом на момент відчуження процентних облігацій внутрішньої державної позики склала 94819382 грн.,

Отже, сума доходу по операціях від продажу ОВДП склала 4618,00 грн. ,00 грн. - 94819382,00 грн.) - ,00 грн.).

Відповідно до фінансового плану позивача на 2014 рік, затвердженого Міністерством аграрної політики та продовольства України, позивач зобов'язаний забезпечити надходження грошових коштів від фінансової діяльності за операціями РЕПО з облігаціями (продаж із зобов'язанням зворотного викупу).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про операцію РЕПО з облігаціями внутрішньої державної позики" від 13 лютого 2014 року № 72 позивачу, в особі голови правління, доручено здійснити продаж ОВДП на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" на суму 2 млрд. грн. зі зворотним викупом.

Позивачем до перевірки не надано підтверджуючих документів за господарськими операціями з ПАТ "Брокбізнесбанк" за перевіряємий період, у зв'язку з вилученням 01 серпня 2014 року оригіналів первинних документів у ході обшуку, проведеного слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2014 року у зв'язку зі здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000113 стосовно посадових осіб ПАТ "Брокбізнесбанк" (протокол обшуку від 01 серпня 2014 року).

На запит відповідача від 11 вересня 2014 року № 2515/9/26-59-22-02 про надання документів для з'ясування реальності та повноти відображення у бухгалтерському та податковому обліку результатів операцій за господарськими операціями позивача із ПАТ "Брокбізнесбанк" за період із 08 жовтня 2013 року по 30 червня 2014 року, Генеральна прокуратура України надала можливість ознайомитись з оригіналами вилучених документів у приміщенні Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України (лист-погодження від 09 жовтня 2014 року № 17/1/4-3101-14).

У ході перевірки виявлено, що на підставі договору № 3132/2013-БО 12 лютого 2014 року позивач надав TOB "Інвестиційний Капітал Україна" разові замовлення на купівлю/продаж цінних паперів № 3132-6/2013-БО, № 3132-7/2013-БО, № 3132-8/2013-БО, № 3132-9/2013-БО, № 3132-Ю/2013-БО, № 3132-11/2013-БО, № 3132-12/2013-БО, № 3132-13/2013-БО, № 3132-14/2013-БО, № 3132-15/2013-БО, № 3132-26/2013-БО, № 3132-27/2013-БО, № 3132-28/2013-БО, № 3132-29/2013-БО, № 3132-30/2013-БО, № 3132-31/2013-БО, № 3132-32/2013-БО, № 3132-33/2013-БО, № 3132-34/2013-50, № 3132-35/2013-БО, № 3132-36/2013-БО, згідно з якими, позивач замовив здійснити продаж ОВДП (код цінного паперу UA ) загальною кількістю 950000 штук за умови зворотного викупу (операція РЕПО) - 08 травня 2014 року, 12 травня 2014 року та 13 травня 2014 року, а також ОВДП (код цінного паперу UA ) загальною кількістю 1050000 штук за умови зворотного викупу (операція РЕПО) - 18 лютого 2014 року.

12 лютого 2014 року, між позивачем, від імені та за рахунок якого на підставі договору № 3132/2013-БО діє TOB "Інвестиційний Капітал Україна", та ПАТ "Брокбізнесбанк", укладено договори купівлі-продажу цінних паперів № 848/2014-БВ, ДД-120214/17, № 849/2014-БВ, ДД-120214/18, № 850/2014-БВ, ДД-120214/19, № 851/2014-БВ, ДД-120214/20, № 852/2014-БВ, ДД-120214/21, № 853/2014-БВ, ДД-120214/22, № 854/2014-БВ, ДД-120214/23, № 855/2014-БВ, ДД-120214/24, № 856/2014- БВ, ДД-120214/25, № 857/2014-БВ, ДД-120214/26, № 868/2014-БВ, ДД-120214/37, № 869/2014-БВ, ДД-120214/38; № 870/2014-БВ, ДД-120214/39, № 871/2014-БВ, ДД-120214/40, № 872/2014-БВ, ДД-120214/41, № 873/2014-БВ, ДД-120214/42, № 874/2014-БВ, ДД-120214/43, № 875/2014-БВ, ДД-120214/44, № 876/2014-БВ, ДД-120214/45, № 877/2014-БВ, ДД-120214/46, № 878/2014-БВ, ДД-120214/47.

На підставі вище перелічених договорів позивач через TOB "Інвестиційний Капітал Україна" здійснив відчуження на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" ОВДП у кількості 2000000 шт. за ціною ,00 грн., що підтверджено звітами до разових замовлень на купівлю продаж цінних паперів або інших фінансових інструментів до договору №3132/2013-БО, а також виписками зберігача про рух цінних паперів на рахунку № 50529.

ПАТ "Брокбізнесбанк" забезпечив наявність 12 лютого 2014 року на відповідному рахунку, відкритому у розрахунковому центрі для здійснення розрахунків, грошових коштів у розмірі ,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача № 2901 за 12 лютого 2014 року.

Отримані від укладання договорів купівлі-продажу цінних паперів грошові кошти у розмірі ,00 грн. позивач розмістив на депозитні рахунки, відкриті у ПАТ "Брокбізнесбанк" відповідно до договору банківського строкового вкладу "Стандарт" №127921/1-127921/32.

Разом з укладанням договорів купівлі-продажу цінних паперів, для забезпечення здійснення операції РЕПО, а саме зворотного викупу, 12 лютого 2014 року ТОВ "Інвестиційний Капітал Україна", діючи від імені та за рахунок позивача, на підставі відповідних замовлень позивача, як покупець, уклав з ПАТ "Брокбізнесбанк", як продавцем, ряд договорів купівлі-продажу цінних паперів, за умовами яких ПАТ "Брокбізнесбанк" зобов'язалось передати у власність позивача цінні папери (ОВДП, на пред'явника, відсоткові), а позивач, у свою чергу, зобов'язався оплатити цінні папери шляхом забезпечення наявності грошових коштів у визначеній сумі на відповідному рахунку, відкритому у розрахунковому центрі для здійснення розрахунків у визначені договорами терміни з врахуванням укладених 18 лютого 2014 року додаткових договорів.

На підставі зазначених договорів купівлі-продажу цінних паперів від 12 лютого 2014 року та додаткових угод до них від 18 лютого 2014 року, ПАТ "Брокбізнесбанк" зобов'язаний передати у власність позивача ОВДП у кількості 2000000 шт. за ціною ,00 грн.

При цьому, зобов'язання щодо зворотної передачі позивачу ОВДП не виконано, передачу цінних паперів не забезпечено.

Поряд з цим, у період із 05 по 13 травня 2014 року позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ПАТ "Брокбізнесбанк" грошові кошти на викуп цінних паперів за операцією РЕПО у загальному розмірі ,00 грн. Відповідні платіжні доручення повернуті без виконання у зв'язку із введенням тимчасової адміністрації та віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних. Зокрема, згідно з постановою Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107 "Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" прийнято рішення щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Брокбізнесбанк". Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 розпочато ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк". Ліквідатором є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що позивачем отримано доходи від володіння борговими вимогами у вигляді процентів по облігаціях внутрішніх державних позик на загальну суму 70878000,00 грн.

У податковому обліку позивачем включено до складу інших доходів на загальну суму 70878000,00 грн.

Позивачем при здійсненні операцій з продажу (відчуження) облігацій на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" у кількості 2000000 шт. на загальну суму ,00 грн., нарахування доходів у формі процентів за борговими цінними паперами згідно з умовами випуску ОВДП на момент відчуження цінних паперів не проводило, що призвело до заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 03.4. "Доходи від володіння борговими вимогами" рядка 03 декларацій за 2014 рік.

Проведеною перевіркою виявлено, що сума нарахованих, але не отриманих процентів, відповідно до умов випуску цінних паперів, згідно з глобальними сертифікатами, на момент відчуження процентних облігацій внутрішньої державної позики, станом на 12 лютого 2014 року склала 69193992,00 грн.

Сума доходу за операцією від продажу облігацій внутрішньої державної позики склала 08,00 грн. ,00 грн. - 69193992,00 грн.) - ,00 грн.).

Позивачем не включено до складу "Інших доходів" у рядку 03.9 "Вартість товарів (робіт, послуг), безоплатно отриманих у звітному (податковому) періоді" вартість безоплатно отриманих послуг, а саме отримання в строкове платне користування державного, нерухомого майна - нежитлових приміщень за адресою: місто Київ, вулиця Б. Грінченка, 1, на загальну суму 1690370,00 грн.

За перевіряємий період позивачем задекларовано податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 324047968,00 грн.

Крім того, у ході проведення перевірки комісією, утвореною в Херсонській області, виявлено, що фактична наявність зерна не відповідає даним складського обліку внаслідок встановлення нестачі при проведенні станом на 30 травня 2014 року суцільної інвентаризації зерна шляхом перевантажування на філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Партизанський елеватор", у загальній кількості 479,623 тонн, з них у розрізі культур: пшениця 4 класу 2007 року - 24,877 тонн, пшениця 2 класу 2010 року - 11,379 тонн, пшениця З класу 2011 року - 267,953 тонн, пшениця 2 класу 2011 року - 38,759 тонн, пшениця 2 класу 2013 року - 64,288 тонн, жито 3 класу 2011 року - 72,367 тонн.

Зберігання зазначеного зерна у зберігача відбувалось на підставі договору складського зберігання від 01 листопада 2013 року № 75-05/13.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1, п. 7.1 ст. 7 договору № 75-05/13, зерновий склад не має права продавати або яким іншим чином розпоряджатись зерном поклажодавця, яке знаходиться на зберіганні.

У разі невиконання, або неналежного виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та умов даного договору.

На момент проведення перевірки коригування податку на додану вартість не проведено.

Згідно з п. 198.3, 198.5 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися: а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 196.1.7 п. 196.1 ст. 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Тобто, при списанні ТМЦ на цілі, що не пов'язані з господарською діяльністю, платник податку зобов'язаний провести коригування податкового кредиту по таким придбаним раніше ТМЦ.

Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваних рішень та, як наслідок, відсутність підстав для їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

При цьому, відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з нормами Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 01 січня 2015 року установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218,00 грн.

Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Аграрний Фонд".

2. Стягнути із публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (код за ) решту судового збору у розмірі 4384,80 грн. (Чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок) на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 4007, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 23 лютого 2015 року