Справа № 593/189/15-а
Суддя: Шміло В. І.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/12/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2015 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області про визнання незаконною відмову та зобов"язання призначити пенсію ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області про визнання незаконною відмову в призначенні пенсії та зобов"язання призначити пенсію, посилаючись на те, що управлінням Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області, їй було відмовлено, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", мотивуючи це тим, що за результатами проведеної ними перевірки було встановлено, що трудова книжка видана 09 березня 1981 року на ім"я ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає її паспортним даним, тобто відсутні дані про належність їй трудової книжки, та згідно записів даної трудової книжки, її загальний страховий стаж становить 24 роки 11 місяців 28 днів, і є недостатнім для призначення такої пенсії. Вважає, що такі дії відповідача є незаконними, такими, що порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки трудова книжка належить їй, і відповідно до записів зазначених в ній, а також у відповідності з довідками виданими їй Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА, Тернопільської області її загальний страховий стаж становить понад 33 роки при необхідних 30 роках, що можуть підтвердити наступні особи : ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 яких вона просить суд викликати в судове засідання в якості свідків, а тому відповідач маючи зазначені документи, що посвідчують її загальний страховий стаж зобов"язаний був призначити їй вищезгадану пенсію та розпочати її нарахування і виплату із часу подачі її відповідної заяви, тобто з 29 грудня 2014 року, однак відповідачем неправильно пораховано її загальний страховий стаж та незаконно відмовлено у призначенні та нарахуванні вищезгаданої пенсії, у зв"язку з тим вона просить суд визнати зазначену відмову відповідача - незаконною та зобов"язати відповідача призначити та виплатити їй вищезгадану пенсію з 29 грудня 2014 року.

В судовому засіданні позивачка, заявлений позов підтримала з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд його задовольнити - визнати незаконною відмову УПФ України в Бережанському районі, Тернопільської області в призначені їй пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та зобов"язати відповідача призначити та виплатити їй вищезгадану пенсію з 29 грудня 2014 року.

В судовому засіданні представник позивачки - ОСОБА_10 заявлений позов підтримав та пояснив, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Біще, Бережанського району, Тернопільської області, про що на її ім"я ОСОБА_1 було видане свідоцтво про народження. 09 березня 1981 року на ім"я позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було заведено трудову книжку, в якій її прізвище було зазначене російською мовою "ОСОБА_1". 26 лютого 1983 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 після чого змінила своє д.п. "ОСОБА_1" на прізвище чоловіка " ОСОБА_1". Відповідні зміни її прізвища були занесені в належну їй трудову книжку, де у графі прізвище воно було зазначене російською мовою через дефіс із дошлюбним її прізвищем, а саме " ОСОБА_1". Крім цього зазначив, що 16.12.1981 року позивачка була прийнята на роботу в Бережанський овочесушильний завод, який пізніше був переіменований в ВАТ " Бережанський консервний завод" де пропрацювала до 05.04.2002 року, про що в належній їй трудовій книжці були зроблені відповідні записи прийняття та звільнення її з роботи, згідно яких її загальний страховий стаж становить: 22 роки 6 місяців і 28 днів. Також представник позивачки вказав, що в періоди часу з 12.03.2004 року по 10.05.2013 року; 16.07.2013 року по 24.10.2013 року та з 25.10.2013 року по 26.12.2014 року позивачка перебувала на обліку в Бережанському районному управлінні соціального захисту населення як одержувач компенсації по догляду за особою похилого віку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 про що їй були видані відповідні довідки, згідно з якими її загальний страховий стаж становить : 10 років 7 місяців 7 днів. 29 грудня 2014 року позивачка майючи вік 55 років та загальний страховий стаж понад 33 роки, звернулася до відповідача з заявою та всіма необхідними документами про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Однак, 03 лютого 2015 року їй було відмовлено у призначенні такої пенсії, мотивуючи це тим, що трудова книжка видана 09.03.1981 року на ім"я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. не відповідає її паспортним даним, а також у зв"язку з тим, що в даній трудовій книжці відсутні записи про переіменування Бережанського овочесушильного заводу в ВАТ " Бережанський консервний завод" на яких позивачка працювала в період часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року і за результатами проведеної перевірки факту нарахування заробітної плати за вказаний період, а саме в книгах по нарахуванні заробітної плати за 1981 рік, за червень 1982 року, за період з січня по серпень 1983р., за 1988 рік, за період з січня по лютий 1996 рік, за період з січня по квітень та за листопад 1997 року, за період з січня по червень та за період з вересня по жовтень 1998 року, за періоди з січня по лютий, з квітня по червень та за період з вересня по грудень 1999 року, вона не значиться, а тому дані періоди не враховані їй при обчислені стажу, який становить 24 роки 11 місяці 28 днів, і є недостатнім для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, у зв"язку з достроковим виходом на пенсію.

Вважає, що такі дії відповідача є незаконними, такими, що порушують конституційне право позивачки на пенсійне забезпечення, оскільки трудова книжка була видана їй 09 березня 1981 року спочатку на її дошлюбне прізвище із зазначенням його російською мовою "ОСОБА_1", а в подальному у зв"язку із реєстрації шлюбу і зміною її дошлюбного прізвища на прізвище чоловіка " ОСОБА_1", в належній їй трудовій книжці були проведені відповідні зміни в записах її прізвища, а саме воно було зазначене через дефіс із дошлюбним її прізвищем російською мовою, тобто " ОСОБА_1", що аналогічно " ОСОБА_1", а тому посилання відповідача на те, що в трудовій книжці не вірно зазначене її прізвище, яке вони помилково вказують в переводі з російської на українську мову, як "ОСОБА_1" на його думку є безпідставними. Також, на його думку є безпідставними твердження відповідповідача про відсутність запису в даній трудовій книжці про переіменування Бережанського овочесушильного заводу в ВАТ "Бережанський консервний завод" на яких працювала позивачка в період часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року, та записів про нарахування їй заробітної плати, протягом вказаного періоду часу, оскільки дані записи не виконувалися позивачкою, а ввідділом кадрів зазначених вище підприємств. Також зазначив, що відповідач при обчисленні загального страхового стажу позивачки, не взяв до уваги періоди часу, протягом яких вона здійснювала догляд за особою похилого віку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 і за що отримувала грошові компенсації. Отже, відповідно до записів зазначених в належній їй трудовій книжці, а також у відповідності з довідками виданими їй Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА, Тернопільської області її загальний страховий стаж становить понад 33 роки при необхідних 30 роках, а тому відповідач маючи зазначені документи, що посвідчують її загальний страховий стаж зобов"язаний був призначити їй вищезгадану пенсію та розпочати її нарахування і виплату із часу подачі її відповідної заяви, тобто з 29 грудня 2014 року, однак відповідачем неправильно пораховано та незаконно відмовлено у призначенні та нарахуванні вказаної пенсії, і тому він просить суд визнати зазначену відмову відповідача - незаконною та зобов"язати відповідача призначити та виплатити позивачці вищезгадану пенсію з 29 грудня 2014 року, а також просить суд викликати в судове засідання в якості свідків наступних осіб : ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5В судовому засідання представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області Пляцко О.М. позов не визнала, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити та подала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що управлінням Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області було розглянуто звернення позивачки про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", та проведено перевірку первинних документів, за результатами, якої встановлено, що трудова книжка, видана 09.03.1981 року на ім"я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає паспортним даним позивачки. Крім цього, в поданому до них позивачкою додатку, до трудової книжки, який виданий 06.06.1977 р. на ім"я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є запис про стаж роботи в Козівському райсількомунгоспі з 10.03.1977 р. по 18.05.1979 р., однак вказаний період роботи позивачки не підтверджений первинними документами, а відповідно і не врахований при обчислені стажу. Також, вказала, що згідно записів трудової книжки позивачка 16.12.1981 року була прийнята на роботу в Бережанський овочесушильний завод, а звільнена 05.04.2002 року з ВАТ " Бережанський консервний завод", однак в трудовій книжці відсутні дані про переіменування Бережанського овочесушильного заводу в ВАТ " Бережанський консервний завод" а також згідно проведеної ними перевірки факту нарахування заробітної плати позивачки за період з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року встановлено, що в книгах по нарахуванні заробітної плати за 1981 рік, за червень 1982 року, за період з січня по серпень 1983р., за 1988 рік, за період з січня по лютий 1996 рік, за період з січня по квітень та за листопад 1997 року, за період з січня по червень та за період з вересня по жовтень 1998 року, за періоди з січня по лютий, з квітня по червень та за період з вересня по грудень 1999 року, позивачка не значиться, відповідно і вищезгадані періоди не враховуються при обчислені стажу. Крім цього, згідно поданих позивачкою довідок Управління соціального захисту населення, вбачається, що вона здійснювала догляд за особою похилого віку, однак у системі персоніфікованого обліку на підставі якого здійснються обчислення страхового стажу, відсутні відомості за 2004, 2005,2006 рр., оскільки Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА не подано індивідуальних відомостей на застраховану особу, як цього вимагає ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, за результатами проведеної ними перевірки встановлено, що загальний стаж позивачки становить 24 роки 11 місяців 28 днів, і є недостатнім для призначення їй пенсії за віком у мінімальному розмірі у зв"язку з достроковим виходом на пенсію, відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона в період часу з 1971 року по 2007 рік працювала робочою Бережанського овочесушильного заводу, який потім був переіменований в ВАТ " Бережанський консервний завод" і вона може підтвердити, що позивачка в періоди часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року теж працювала робочою на зазначених підприємствах.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5пояснила, що вона з 1973 року по 2000 рік працювала робочою Бережанського овочесушильного заводу, який потім був переіменований в ВАТ " Бережанський консервний завод" і разом з нею працювала позивачка ОСОБА_1.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона в період часу з 1967 року по 2006 рік працювала робочою Бережанського овочесушильного заводу, який потім був переіменований в ВАТ " Бережанський консервний завод" і вона може підтвердити, що позивачка в періоди часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року теж працювала робочою на зазначених підприємствах. Також зазначила, що в належній їй трудовій книжці теж немає запису про вищезгадане переіменування підприємства, однак пенсію за призначенням якої в даний час звернулася до відповідача позивачка, вона вже отримує і призначена вона їй була відповідачем в добровільному порядку, а не в судовому порядку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона в період часу з 1976 року по 2004 рік працювала робочою Бережанського овочесушильного заводу, який потім був переіменований в ВАТ " Бережанський консервний завод", однак в належній їй трудовій книжці немає запису про вищезгаде переіменування, і вона може підтвердити, що позивачка в періоди часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року теж працювала робочою на зазначених підприємствах. Крім цього вказала, що в свій час вона теж зверталася до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", і останнім таку пенсію їй було призначино, без її звернення до суду, та отримує вона її по сьогоднішній день.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона з 1977 року по 1994 рік працювала на посаді інженера по роботі з кадрами Бережанського овочесушильного заводу і вона особисто приймала від позивачки заяву про прийняття її на роботу - робочою, Бережанського овочесушильного заводу, а також 09 березня 1981 року, особисто нею була заведена на ім"я позивачки трудова книжка із зазначенням в ній у графі прізвище, тоді ще її дошлюбного прізвища на російській мові "ОСОБА_1", а пізніше в дану трудову книжку нею вносилося змінене прізвище позивачки, яке остання прийняла від свого чоловіка " ОСОБА_1", у зв"язку з реєстрацією шлюбу, яке було занесене теж російською мовою "ОСОБА_1" через дефіс із її дошлюбним прізвищем "ОСОБА_1", тобто трудова книжка була видана на ім"я позивачки із зазначеням її прізвищ "ОСОБА_1", що аналогічно "ОСОБА_1". Крім цього запевнила, що змінене прізвище позивачки було записане нею в належній позивачці трудовій книжці російською мовою, як " ОСОБА_1 ", що в переводі на українську мову -"ОСОБА_1", а трактування відповідачем запису зміненого прізвища позивачки українською мовою - "ОСОБА_1" є хибним, оскільки її стиль написання російської букви "ы" схожий на українську букву "ш".

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування " до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мали жінки. яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.

Відповідно до ст. 62 ЗУ " Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року був затверджений Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плат, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи .

Згідно п.20 цього Порядку, у тих випадках , коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників ( додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Біще, Бережанського району, Тернопільської області, про що 20 січня 1960 року їй було видане виконкомом Біщенської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області свідоцтво про народження НОМЕР_1 в якому її прізвище вказане "ОСОБА_1".

09 березня 1981 року на ім"я позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було заведено трудову книжку, в якій її прізвище було зазначене російською мовою " ОСОБА_1".

26 лютого 1983 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за НОМЕР_2 виданого Відділом ДРАЦСу реєстраційної служби, Бережанського РУЮ у Тернопільській області, після чого змінила своє д.п. "ОСОБА_1" на прізвище чоловіка " ОСОБА_1". Відповідні зміни її прізвища були занесені в належну їй трудову книжку, де у графі прізвище воно було зазначене російською мовою через дефіс із дошлюбним її прізвищем, а саме : " ОСОБА_1", що аналогічно " ОСОБА_1", даний факт підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_9Крім цього судом встановлено, що 16.12.1981 року позивачка була прийнята на роботу в Бережанський овочесушильний завод та 05.04.2002 року була звільнена з роботи ВАТ "Бережанського консервного заводу", про що в належній їй трудовій книжці були зроблені відповідні записи прийняття та звільнення її з роботи, згідно яких її загальний страховий стаж становить: 22 роки 6 місяців і 28 днів, що підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідків : ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4.

Також в судовому засіданні встановлено, що в періоди часу з 12.03.2004 року по 10.05.2013 року; 16.07.2013 року по 24.10.2013 року та з 25.10.2013 року по 26.12.2014 року позивачка перебувала на обліку в Бережанському районному управлінні соціального захисту населення як одержувач компенсації по догляду за особою похилого віку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується довідками за №№ 6801, 7242, 7669 виданими 05.12.2014 року, 15.12.2014 року, 29.12.2014 року Управлінням соціального захисту населення, Бережанської РДА, Тернопільської області, згідно з якими її загальний страхових стаж становить : 10 років 7 місяців 7 днів.

29 грудня 2014 року позивачка майючи вік 55 років та загальний страховий стаж понад 33 роки, звернулася до відповідача з заявою та всіма необхідними документами про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Однак, 03 лютого 2015 року позивачка отримала від відповідача відмову за № 387/01-03 у призначенні їй такої пенсії, в обгрунтування якої відповідач посилається на те, що за результами проведеної ними перевірки первинних документів було встановлено, що трудова книжка, видана 09.03.1981 року на ім"я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає паспортним даним позивачки, тобто відсутні дані про належність їй трудової книжки, а також встановлено, що загальний стараховий стаж позивачки , згідно записів даної трудової книжки становить 24 роки 11 місяців 28 днів, і є недостатнім для призначення їй пенсії за віком у мінімальному розмірі, у зв"язку з достроковим виходом на пенсію, оскільки в даній трудовій книжці відсутні дані по переіменування Бережанськного овочесушильного заводу в ВАТ "Бережанський консервний завод" на якому протягом періоду часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року працювала позивачка, і за фактом перевірки нарахування зарплати позивачці за вищевказаний період її роботи встановлено, що в книгах по нарахуванні заробітної плати за 1981 рік, за червень 1982 року, за період з січня по серпень 1983р., за 1988 рік, за період з січня по лютий 1996 рік, за період з січня по квітень та за листопад 1997 року, за період з січня по червень та за період з вересня по жовтень 1998 року, за періоди з січня по лютий, з квітня по червень та за період з вересня по грудень 1999 року вона не значиться. Також, згідно поданих позивачкою довідок Управління соціального захисту населення, з яких вбачається, що вона здійснювала догляд за особою похилого віку, не можливо обчислити страховий стаж позивачки, оскільки у системі персоніфікованого обліку, на підставі якого здійснються обчислення страхового стажу, відсутні відомості за 2004,2005,2006 рр., у зв"язку з тим, що Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА не подано індивідуальних відомостей на застраховану особу, як цього вимагає ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Суд, не приймає до уваги такі посилання відповідача, щодо відмови позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", оскільки, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що підтверджують належність позивачці трудової книжки виданої 09 березня 1981 року на ім"я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідної якої загальний страховий стаж позивачки становить 22 роки 6 місяців і 28 днів, зокрема даний факт підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 а також даний факт визнаний самим відповідачем в тексті відмови, в якій він зазначає невірно обчислений ним загальний страховий стаж позивачки , згідно записів даної трудової книжки, що і підтверджує її належність саме їй, а не комусь іншому. Також, суд вважає неприйнятними твердження відповідача про відсутність в даній трудовій книжці запису про переіменування Бережанського овочесушильного заводу в ВАТ "Бережанський консервний завод" на яких працювала позивачка в період часу з 16.12.1981 року по 05.04.2002 року, та записів про нарахування їй заробітної плати, протягом вказаного періоду час, оскільки дані записи не виконувалися позивачкою, а ввідділом кадрів зазначених вище підприємств. Крім цього зазначив, що відповідач при обчисленні загального страхового стажу позивачки, безпідставно не взяв до уваги довідки видані позивачці Управлінням соціального захисту населенн Бережанської РДА, Тернопільської облсті з яких вбачається, що позивачка в періоди часу з 12.03.2004 року по 10.05.2013 року; 16.07.2013 року по 24.10.2013 року та з 25.10.2013 року по 26.12.2014 року, здійснювала догляд за особою похилого віку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 і за що отримувала грошові компенсації та у відповідності з якими її страховий стаж становить 10 років 7 місяців 7 днів.

Таким чином в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що підтверджують наявність у позивачки загального стахового стажу понад 33 роки, що дає їй право на отримання вищезгаданої пенсії, а тому суд прийшов до переконання, що позов позивачки слід задовольнити - визнати дії управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" незаконною та протиправною та зобов»язати його призначити та виплатити ОСОБА_1 вищезгадану пенсію з 29 грудня 2014 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 17, 71, 158-163, 256 КАС України, п.7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" , ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" - незаконними та протиправними.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі, Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з 29 грудня 2014 року.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя В.І.Шміло