Справа № 804/910/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 р. Справа № 804/910/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2, третья особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
Представник позивача у судове засідання не з'явився, заявивши клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідач, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, про причини неприбуття суд не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, заявивши клопотання про розгляд справи без його участі. Крім того, представником третьої особи надані письмові пояснення, у яких зазначено, що Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ має правові підстави на відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням ОСОБА_2, просив задовольнити адміністративний позов.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховую чи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 256 ос від 31.08.2011 року ОСОБА_2 була зарахована курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням, їй було присвоєно перше спеціальне звання "рядовий міліції".
Відповідно до наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 60 від 28.02.2014 року ОСОБА_2 успішно закінчила Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ, отримала диплом фахівця та була направлена до органів внутрішніх справ.
Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 47 о/с від 03.03.2014 року ОСОБА_2, як випускник Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, призначена слідчим слідчого відділу Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління.
Згідно з наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 462 о/с від 25.11.2014 року ОСОБА_2 звільнена з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п. 64 "ж" (за власним бажанням) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Частиною 4 ст. 18 Закону України "Про міліцію" передбачено, що підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається.
Матеріали справи свідчать, що 01 вересня 2011 року між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області та рядовим міліції ОСОБА_2 укладений договір № 1707 про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Пунктом 2.3.6 зазначеного договору передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, встановленими п. 3 цього договору, ОСОБА_2 зобов'язується відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Згідно ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідно до п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.
Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 р. № 313, визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.
Пунктами 2 та 3 цього Порядку встановлено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не відпрацювала трирічний термін в органах внутрішніх справ після закінчення навчання за державним замовленням в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ і була звільнена за власним бажанням, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ.
Будь-яких доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_2 у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ, суду не надано.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-
Адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ - задоволити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук