Справа № 2а-7284/09/1770
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2015 р. м. Київ К/800/40359/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Островича С.Е.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013

у справі №2а-7284/09/1770

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Дубровицької міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2.) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Дубровицької міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області (далі по тексту - відповідач, Дубровицька МДПІ Рівненської області) за №/0 від 17.04.2009 про донарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 13161,87 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.04.2010 позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у позові відмовлено повністю.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що згідно проведеної перевірки позивача встановлено порушення вимог: пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п. 3.1 ст. 3, пп. 8.1.1, пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, пп. 9.12.1, пп. 9.12.2 п. 9.12 ст. 9, пп. а) п. 19.2 ст. 19, п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 №889-ІV (далі по тексту - Закон №889-ІV), що призвело до не утримання та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 203,47 грн. в 2006 році та 4183,82 грн. в 2007 році, загалом на суму 4387,29 грн. Зокрема, для перевірки були використані відомості щодо заготівлі природних ресурсів, отримані в ході контролю за використанням лімітів, заготівлею та справлянням збору за заготівлею лісових ресурсів місцевого значення; довідки робочих груп із зазначенням кількості, ціни та суми ягід, заготовлених на об'єкті прийому ягід, складені на підставі первинних документів - закупівельних відомостей, журналу обліку заготовлених ягід за кожен день.

Відмову у позові суд апеляційної інстанції обґрунтував тим, що орган державної податкової служби підставно визначив суму податкового зобов'язання із податку з доходів фізичних осіб, оскільки розрахунки було проведено на підставі первинних документів, згідно із даними про заготівлю, що наведені в акті перевірки. При цьому, прибутковий податок із зазначених виплат нараховувався та утримувався не у повному обсязі.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону №889-ІV податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

В розумінні п. 1.15 ст. 1 Закону №889-ІV податковим агентом є юридична особа або фізична особа чи представництва нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Згідно пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону №889-ІV, податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Таким чином, позивач, як податковий агент, зобов'язаний під час виплати доходу на користь фізичних осіб утримувати податок з доходів фізичних осіб та перераховувати його до бюджету.

При цьому згідно вимог ч. 2 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 11.06.2004 №326 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.06.2004 за №803/9402 - за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового та валютного законодавства необхідно: висвітлити показники, які відображаються платником податків у податковій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів обліку платника податків у розрізі періодів; у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків та, за їх наявності, відповідальних осіб заведення обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи щодо встановлених порушень; зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи з обліку, а у разі відсутності такого - інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

Разом з тим, довідки обстеження робочих місць оформлені в період заготівлі ягід не є первинними документами в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», яка передбачає обов'язкові реквізити первинних та зведених облікових документів, що повинні мати обов'язкові реквізити як назву, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, донарахування податковим органом податкових зобов'язань допустиме лише у випадку підтвердження факту заниження суб'єктом господарювання суми зобов'язань, який, в свою чергу, повинен стверджуватися відповідними документами.

Оскільки твердження про неутримання з джерела виплати та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб за ставкою 15 відсотків ґрунтуються на тому, що позивач в розглядуваних операціях відповідно до п.1.15 ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» мав статус податкового агента, то податковий орган мав право зробити висновки про заниження позивачем своїх податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб лише маючи в своєму розпорядженні документи, які б підтверджували факт настання такої події.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки, апеляційний суд під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а суд першої інстанції вирішив спір з додержанням норм матеріального та процесуального права, то зазначена обставина відповідно до ч. 1 ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови апеляційного суду, та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 скасувати та залишити в силі постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.04.2010.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)А.Ф. Загородній