Справа № 826/1409/15
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року 08:01 № 826/1409/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Саніна Б.В., при секретарі судового засідання Дмитрієвій В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1.) до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач/ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві) в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.11.2014 р. (надалі - ППР №) винесене виконуючим обов'язки начальника - першим заступником ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві О.І. Білецьким про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, щодо ОСОБА_1, як таке, що суперечить чинному законодавству України.

2. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд позов задовольнити з підстав, що були зазначені в позовній заяві, зокрема позивач зазначив, що оскаржуване ППР № було прийняте за наслідками безпідставного проведення повторної перевірки позивача з тих же самих питань за той же самий період, у зв'язку з чим зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце був належним чином повідомлений в порядку, передбаченому положеннями ст.33 та ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), про причини неявки до судового засідання інформації не подавав, клопотання про перенесення дати судового розгляду не надходило. У письмових запереченнях на позовну заяву представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки при винесенні ППР № відповідач діяв у спосіб та в межах, визначених чинним законодавством України, а тому не допустив порушень законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст.128 КАС України справа розглядається в письмовому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

З 25.06.2013 р. по 02.07.2013 р. ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), дотримання податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.04.2010 р. по 31.12.2012 р., за наслідками якої була складена Довідка №219/17-10/ від 09.07.2013 р. (надалі - Довідка №219/17-10/).

Крім того, з 10.09.2014 р. по 16.09.2014 р. ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань отримання доходу від фізичної особи ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3В.) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Братіслава" (код ЄДРПОУ 1921195) (надалі - ТОВ "Братіслава") та сплати податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2012 р. пo 31.12.2012 р., за наслідками якої був складений Акт №2612/26-52-17-01/ від 23.09.2014 р. (надалі - Акт №2612/26-52-17-01/).

Згідно висновків, викладених в Акті №2612/26-52-17-01/, встановлено порушення ОСОБА_1 абз. "б" пп.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 540 975,02 грн.

На підставі Акту №2612/26-52-17-01/ відповідачем було прийняте ППР №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 676 218,78 грн., з яких 540 975,02 грн. - за основним платежем, а 135 243,76 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи, зазначену вище ППР № такою, що порушує законні права та інтереси позивача, останній звернувся за їх захистом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до положень ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що єдиною підставою для визнання протиправним та скасування ППР № є те, що відповідачем було неправомірно проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, так як чинним законодавством не передбачено повноважень податкових органів проводити повторні перевірки за той же самий період, з тих же самих питань.

Згідно положень пп.21.1.1 - пп.21.1.5 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Перелік обставин, за наявності хоча б однієї з яких, здійснюється документальна позапланова перевірка визначений п.78.1 ст.78 ПК України.

З Акту №2612/26-52-17-01/ вбачається, що перевірка ОСОБА_1 здійснювалась на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, відповідно до якого документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно Акту №2612/26-52-17-01/ ОСОБА_1 було направлено запит ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві за №2264/Х/26-52-17-01-46 від 28.07.2014 р. щодо надання інформації та документального підтвердження з питань отримання доходу від ТОВ "Братіслава" за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., на який позивачем не була надана відповідь.

Враховуючи вищезазначене, зокрема, звертаючи увагу на те, що позивачем не заперечується факт направлення йому запиту №2264/Х/26-52-17-01-46 від 28.07.2014 р. та ненадання на нього відповіді, суд приходить до висновку про обґрунтованість дій щодо проведення на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальної позапланової перевірки ОСОБА_1, за наслідками якої був складений Акт №2612/26-52-17-01/.

Водночас, Позивачем зазначається, що відповідачем було неправомірно проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, так як чинним законодавством не передбачено повноважень податкових органів проводити повторні перевірки за той же самий період, з тих же самих питань. В обґрунтування зазначеної вище позиції позивач посилався на пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України та п.4 Указу Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" №817/98 від 23.07.1998 р. (надалі - Указ №817/98).

Однак, суд не погоджується з твердженнями позивача, виходячи з наступного.

В пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України передбачено, що підставою для проведення документальної позапланової перевірки є така підстава: контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Однак, суд звертає увагу, що Відповідачем, була складена Довідка №219/17-10/, за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки, яка проводилась на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України, а саме в зв'язку із тим, що платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом.

Водночас, Акт №2612/26-52-17-01/ від 23.09.2014 р. було складено Відповідачем за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки, яка проводилась на підставі пп.78.1.1 п.78.1. ст.78 ПК України, а саме в зв'язку із тис, що платником податків не надано відповіді на запит.

Суд погоджується із посиланням Позивача на абз.2 п.78.2 ст.78 ПК України, відповідно до якого контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені пп.78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 п.78.1 ст.78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Проте, слід вказати, що станом на час проведення спірної документальної позапланової перевірки, дана норма була відсутня.

Водночас, відповідно до п.4 Указу №817/98 вищестоящий контролюючий орган може за власною ініціативою перевірити достовірність висновків нижчестоящого контролюючого органу шляхом перевірки документів обов'язкової звітності суб'єкта підприємницької діяльності або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом. Вищестоящий контролюючий орган вправі прийняти рішення щодо повторної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб контролюючого органу, які проводили планову або позапланову перевірку зазначеного суб'єкта, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу. Державна податкова адміністрація України вправі прийняти рішення про проведення повторної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності у разі, коли таке рішення оформляється наказом за підписом її Голови.

Натомість, суд вважає недоречним посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на п.4 Указу №817/98, оскільки в межах спірних правовідносин відсутня повторність перевірки, так як перевірка, за наслідками якої була складена Довідка №219/17-10/, проводилась на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України (платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом) та крім того, предметом даної перевірки були питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), дотримання податкового, валютного та іншого законодавства ОСОБА_1 саме як фізичною особою-підприємцем за період з 01.04.2010 р. по 31.12.2012 р., позаяк предметом перевірки, за наслідками якої був складений Акт №2612/26-52-17-01/, були питання отримання доходу ОСОБА_1, як фізичною особою, від фізичної особи ОСОБА_3 та ТОВ "Братіслава" та сплати податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2012 р. пo 31.12.2012 р.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, зокрема, звертаючи увагу на те, що позивач безпідставно посилався на протиправність проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_1, за наслідками якої складений Акт №2612/26-52-17-01/, як на єдину підставу для визнання протиправним та скасування ППР №, керуючись положеннями ст.11 КАС України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до положень ст.94 КАС України, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Б.В. Санін