Справа № 815/5935/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5935/14

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокуратури Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, прокурора Одеської області Приза Андрія Андрійовича про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання неправомірними дії, стягнення моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому, з урахуванням доповнення до адміністративного позову, просив визнати неправомірними дії прокуратури Одеської області щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, скасувати наказ прокурора Одеської області Приза А.А. № 2077к від 03.09.2014 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, зобов'язати прокуратуру Одеської області виплатити позивачу премію, утриману з заробітної плати, у зв'язку з підписанням наказу прокурора Одеської області № 2077к від 03.09.2014 року, а також стягнути з прокуратури Одеської області моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано наказ прокурора Одеської області № 2077к від 03.09.2014 року в частині оголошення догани начальнику другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області старшому раднику юстиції ОСОБА_1 В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням в частині скасування наказу прокурора області щодо оголошення догани ОСОБА_1 прокуратура Одеської області надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції в частині скасування наказу щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволені позову, в іншій частині рішення залишити без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в органах прокуратури з 1987 року, в тому числі працював на посадах старшого слідчого прокуратури Тернопільської області, Дніпровської екологічної прокуратури.

З листопада 2012 року працював на посаді слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Одеської області ( т.с. 1 а.с. 158).

Відповідно до наказу № 2583к від 26.11.2012 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу слідчого управління прокуратури області, звільнивши з раніше займаної посади.

З жовтня 2013 року працює начальником другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області.

Наказом прокуратури Одеської області від 28 липня 2014 року № 1701к, за порушення Присяги працівника прокуратури, Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури та вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури, старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області юриста 2 класу ОСОБА_2 звільнено із займаної посади. Як зазначено у наказі, підставою для його звільнення стало те, що ним, шляхом вимагання було одержано від ОСОБА_3 15.07.2014 року та 24.07.2014 року неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США та 24000 гривень відповідно за не притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та закриття стосовно неї кримінального провадження. Працівниками Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України 24.07.2014 року ОСОБА_2 було викрито під час одержання неправомірної вигоди. За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. ОСОБА_2 25.07.2014 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Згідно висновку службового розслідування, проведеного відповідно до розпорядження прокурора Одеської області від 28.07.2014 № 335, позивач - ОСОБА_1 не володів ситуацією щодо негідної поведінки підпорядкованого працівника, ефективних заходів щодо запобігання таким проявам та своєчасного і принципового реагування ним не було вжито (Том 1 а.с. 25-30). Таким чином, на думку відповідачів ОСОБА_1, як керівником структурного підрозділу, неналежно виконувались службові обов'язки та ним не вживались належні заходи щодо організації профілактично - виховної роботи з підлеглими, що сприяло вчиненню зазначеного проступку у його відділі, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 8 та п. 1 ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України наказом прокурора Одеської області від 03.09.2014 № 2077к за неналежне виконання службових обов'язків та неналежну профілактично-виховну роботу в очолюваному колективі начальнику другого слідчого відділу слідчого управління ОСОБА_1 оголошено догану (Том 1 а.с. 6).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені судом обставини, вказують на поверхневе проведення службового розслідування відповідачами, а позивача притягнуто до відповідальності у вигляді догани з порушенням приписів чинного законодавства України в зв'язку з чим оскаржуваний наказ № 2077к від 03.09.2014 року в частині оголошення догани позивачу підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що старшим слідчим другого слідчого управління прокуратури області юристом 2-го класу ОСОБА_2 шляхом вимагання одержано від ОСОБА_3 15.07.2014 року і 24.07.2014 року неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США та 24 000 гривень відповідно за не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину та закриття кримінального провадження щодо неї. Працівниками Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України 24.07.2014 року його викрито під час одержання неправомірної вигоди. Опитаний під час проведення службового розслідування обставин вчинення старшим слідчим другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_2 проступку, який порочить працівника прокуратури, начальник другого слідчого відділу ОСОБА_1 повідомив, що цей відділ він очолює з 10.10.2013 року. Вказівок, щодо кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_3 не давав, оскільки це робив процесуальний керівник. Жодних завдань, крім завершення досудового розслідування у розумні строки та направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 до суду він не ставив. Про використання ОСОБА_2 помічника ОСОБА_6 йому нічого невідомо. Крім того, пояснив, що з 14.07.2014 року по 17.08.2014 року знаходився у черговій відпустці а тому не мав можливості, щодо попередження та припинення неправомірних дій з боку старшого слідчого ОСОБА_2 а.с. 27-28т.1).

Відповідно до ст. 123 Конституції України, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Відповідно до ст. 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

Правовідносини, пов'язані з проходженням та звільнення з публічної служби прокуратури, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Закону України «Про прокуратуру», Дисциплінарним статутом прокуратури України, затвердженим Постановою Верховної Ради України № 1796-ХІІ від 06.11.1991 року та іншими нормативно правовими актами.

Згідно ч.3 ст. 48 Закону України «Про прокуратуру» за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України, дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Згідно ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України дисциплінарними стягненнями є: 1)догана; 2) пониження в класному чині;3) пониження в посаді; 4) позбавлення нагрудного знаку "Почесний працівник прокуратури України"; 5) звільнення; 6) звільнення з позбавленням класного чину.

Згідно ст. 11 Дисциплінарного статуту прокуратури України, прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку. З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення, або невиконання вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника особи, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування відповідно до порядку проведення службового розслідування в органах прокуратури України.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок в органах прокуратури, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 06.03.2012 № 20, службові розслідування проводяться у всіх випадках скоєння прокурорсько-слідчими працівниками, зокрема, корупційних діянь, злочинів, інших ганебних вчинків, вчинення ними або за їх участі дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками та інше.

Саме тому, у прокуратури області відносно позивача не було підстав для проведення службового розслідування.

Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що прокурором області у нього не з'ясовано обставини проступку, оскільки 18.08.2014 року ОСОБА_1 особисто надавав пояснення на ім'я прокурора області, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 32-34 т.с. 1).

Крім того, відповідно до ст.6 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Суд зазначає, що виявлення проступку означає не тільки виявлення його факту, але і дії або бездіяльності у вигляді проступку, а також встановлення характеру порушення, причинного зв'язку між діями та наслідками та вини у цьому працівника. Також, проступок може мати місце не тільки у вигляді разового порушення - одноразової дії, але і у вигляді бездіяльності, яка триває певний строк.

Судом встановлено, що саме Генеральною прокуратурою України відповідно до листа 04.08.2014 року (т.с. 1 а.с. 24) наголошено, про надання принципової та жорсткої оцінки їз вжиттям відповідних заходів, спрямованих на запобігання своєчасного та принципового реагування подібних випадків. Керівників усіх рівнів попередити про персональну відповідальність за неналежне виконання вимог, щодо додержання прокурорами і слідчими Присяги працівника прокуратури, кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури. Прокурору Одеської області надати принципову оцінку діяльності безпосередніх керівників по роботі з працівниками підпорядкованих підрозділів, стану профілактично-виховної роботи в очолюваних колективах.

За наслідками проведеного службового розслідування, за фактом вчинення підлеглим позивачу працівником ганебного вчинку, встановлено недостатність вжитих ОСОБА_1 профілактичних заходів до підпорядкованих працівників, що мало наслідком вчинення одним з них ганебного вчинку.

Судом встановлено, що в 2014 році ОСОБА_1 було проведено дві наради з профілактичних питань, на яких обговорювались листи прокурора області, тобто обговорення листів було суто на виконання доручення керівництва. Щодо проведення профілактично -виховної роботи у відділі за ініціативою безпосередньо начальника відділу ОСОБА_1 доказів до суду не надано.

Профілактично-виховна робота полягає в цілеспрямованому та системному впливі на свідомість працівників, їх психологію з метою формування у них глибоких та стійких переконань в необхідності дотримання нормативно-правових актів у службовій діяльності та правомірності поведінки у побуті.

Проведення такої роботи було передбачено розподілом обов'язку між працівниками другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області від 21.10.2013 року та від 28.08.2014 року, в яких серед повноважень та функціональних обов'язків начальника другого слідчого відділу ОСОБА_1 передбачено, крім іншого, забезпечення в службовій діяльності працівниками відділу неухильно дотримання Закону України "Про прокуратуру", Присяги працівника прокуратури, Дисциплінарного статуту України та Правил внутрішнього трудового розпорядку, організацію та особисте проведення профілактично-виховної роботи, а також персональна відповідальність за належну організацію роботи з виконання покладених на відділ завдань.

Відповідно до п.5.3.16 положення про слідче управління прокуратури Одеської області від 11.10.2013 року за № 354 та від 23.06.2014 року за № 263 начальник слідчого відділу, крім іншого, здійснює загальне керівництво, організовує спрямовує і контролює роботу працівників відділу та організовує належну роботу з питань внутрішньої безпеки в очолюваному структурному підрозділі.

Проте, службовим розслідуванням встановлено, що стан організації профілактичної роботи у відділі, який очолює позивач, був неналежним, а наслідком неналежної організації роботи став ганебний вчинок, що набув суспільного резонансу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що наказом прокурора Одеської області №1133к від 13 червня 2014 року начальнику другого слідчого відділу ОСОБА_1 суворо наказано на необхідність посилення вимогливості до підпорядкованих слідчих у зв'язку з випадком, коли слідчий другого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_5 залишивши свою особисту барсетку у власному автомобілі і 10.05.2014 року її було викрадено разом з службовим посвідченням працівника прокуратури області та носієм ключової інформації доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з офіційною заявою про крадіжку звернувся лише 12.05.2014 року.

Таким чином, за відсутності систематичної профілактично-виховної роботи позивача, та проведення з власної ініціативи профілактичних заходів, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що підчас вчинення підлеглим ОСОБА_2 ганебного вчинку, позивач знаходився у відпустці та не мав можливості виконувати функції начальника відділу. Неналежне виконання службових обов'язків щодо профілактично - виховної роботи в очолюваному колективі, стало підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а його перебування у відпустці не знімає з нього відповідальності, оскільки профілактична робота мала бути системною, проводитись за власною ініціативою протягом усього періоду перебування позивача на посаді, а не епізодичною лише за дорученням керівництва.

У зв'язку з викладеним, судова колегія приходить до висновку, що твердження позивача, про те, що дисциплінарне стягнення, накладене на нього у вигляді догани не відповідає ступеню вини та тяжкості проступку є безпідставним. При цьому суд зазначає, що оцінка ділових, особистих та професійних якостей при виконанні службових обов'язків у відповідності до займаної позивачем посаді, які були взяті за основу при прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, прерогатива у першу чергу керівника відповідного органу прокуратури, якій і визначає ступень відповідальності, а також наявність обставин, які беруться до уваги при вирішенні питання про факти можливого невиконання чи неналежного виконання працівником службових обов'язків.

Отже, в даному випадку, з урахуванням виявлених порушень, відповідач дійшов висновку про те, що ступінь вини позивача заслуговує саме на оголошення догани, і на підставі досліджених доказів у суду немає підстав ставити під сумнів цей висновок. Фактичні обставини, що стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності підтверджені доказами у справі, дисциплінарне стягнення накладене в межах строку та з дотриманням порядку, встановленого Дисциплінарним статутом прокуратури України.

Відповідно до п. 1 Положення про преміювання працівників органів прокуратури України преміювання здійснюється щомісячно пропорційно відпрацьованому часу в межах фонду преміювання, затвердженого у кошторисах видатків та економії фонду оплати праці. Премії виплачуються працівникам щомісяця на підставі наказів Генерального прокурора України, прокурорів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя. Розмір премій визначається відповідно до об'єктивної оцінки роботи працівника та його особистого вкладу в загальні результати роботи у відсотках до місячної заробітної плати працівника без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

Працівникам, які притягнуті до дисциплінарної відповідальності, премія не виплачується за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення.

За несвоєчасне або неналежне виконання службових обов'язків, порушення трудової дисципліни премія виплачується у меншому розмірі або не виплачується.

Розділ II цього Положення встановлює критерії оцінки особистого вкладу в загальні результати роботи. Так, відповідно до п. 1 цього розділу, загальними критеріями оцінки роботи всіх категорій працівників органів прокуратури є сумлінне виконання службових обов'язків, завдань і доручень керівників прокуратури, неухильне дотримання трудової та службової дисципліни.

Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.09.2009 №10712/0/14-09/13 роз'яснено, що одночасно із застосуванням дисциплінарного стягнення можуть застосовуватися передбачені законодавством заходи впливу, що не є дисциплінарним стягненням, зокрема і позбавлення премії, що передбачена системою оплати праці.

Таким чином, позбавлення позивача премії відбулося на законних підставах, у зв'язку з неналежним виконанням останнім своїх службових обов'язків.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокуратури Одеської області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, прокурора Одеської області Приза Андрія Андрійовича про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання неправомірними дії, стягнення моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету України судові витрати у сумі 109,62 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик