Справа № 569/18659/14-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н. Ю.

при секретарі Кулінець С.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Рибалко Н.О.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівному про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24 Листопада 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне, у якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне щодо відмови у призначенні їй пільгової пенсії за віком та зобов'язати управління провести нарахування та виплату їй пільгової пенсії за віком, починаючи із 14 липня 2014 року, тобто з моменту настання права на отримання пенсії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13 липня 2014 року їй виповнилось 50 років, загальний стаж роботи становить 29 років 09 міс. 18 днів, а з урахуванням вимог ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - становить 40 років 07 місяців 14 днів, з яких 10 років 05 міс. 20 днів пільгового стажу роботи по Списку №2.

08 Жовтня 2014 року, тобто в межах 3-місячного строку, вона звернулася до відповідача з питання призначення їй пенсії за віком за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, оскільки в період з 03 листопада 1992 року по 22 травня 2000 року вона працювала медичною сестрою інфекційного відділення міської дитячої лікарні Рівненської міської ради. На підтвердження свого трудового стажу вона подала трудову книжку, яка відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Окрім того, надала уточнюючу довідку про характер роботи та пільгові умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, видану міською дитячою лікарнею Рівненської міської ради Управління охорони здоров'я Рівненського міськвиконкому 27 жовтня 2014 року за №170, в якій стверджується, що вона працювала у даному закладі на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення. За даними уточнюючої довідки про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, виданої міською дитячою лікарнею Рівненської міської ради повторно 03 листопада 2014 року за №170, в період з 03 листопада 1992 року по 08 вересня 1994 року та в період з 01 січня 1997 року по 21 травня 2000 року вона працювала на посаді медичної сестри інфекційного відділення й на протязі повного робочого дня безпосередньо обслуговувала і контактувала з хворими. Зазначена довідка видана на підставі первинних документів. Окрім вищезазначених документів позивач надала копії витягів з наказів №99 від 05.09.1994 та №116 від 25.12.1996, які є підтвердженням того, що в цей період вона працювала на 0,5 ставки медичної сестри інфекційного відділення та цей період не враховано до пільгового стажу.

Незважаючи на надання необхідних документів, відповідач відмовив їй у призначенні пільгової пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, про що надав письмову відповідь від 22 жовтня 2014 року за №430/10. Підставою для відмови у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за переконанням відповідача є те, що атестація робочого місця, яка підтвердила право на пенсію по віку на пільгових умовах за Списком №2, була вперше проведена після 21.08.1997 (у грудні 2010року), надана уточнююча довідка оформлена без дотримання вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМ України від 12.08.1993 року №637 зі змінами, а тому відсутні підстави для зарахування до спеціального пільгового стажу періоду її роботи з 03.11.1992 по 21.05.2000 рік. Вважаючи дії відповідача неправомірними, такими що порушують право на соціальний захист, позивачка звернулась із позовом до суду.

Згідно наданих суду заперечень проти адміністративного позову, відповідач не визнає позовні вимоги. Вказує, що підставами призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: наявність професії та виробництва в Списках; надання уточнюючої довідки з необхідними реквізитами, як підтвердження того, що особа була зайнята в шкідливих умовах праці та підприємство буде відшкодовувати витрати на доставку пільгових пенсій органам пенсійного фонду; підтвердження шкідливих умов праці безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено порядком, затвердженим Постановою КМ України від 01.08.1992 року №442. Відсутність хоча б однієї умови не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Із змісту ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту 38 Порядку №22-1, витікає, що надані позивачем довідки повинні відповідати первинним документам, на підставі яких вони видавались, а органу Пенсійного фонду надано право перевіряти обґрунтованість та достовірність даних, які відображені в довідках підприємств, тому врахування документів можливе тільки за умови їх підтвердження первинними документами. Зважаючи на численні невідповідності наданої позивачем уточнюючої довідки первинним документам, на підставі яких вона повинна складатись, вважає, що така надана позивачем довідка видана безпідставно із грубим порушенням Порядку, не відповідає вимогам п.20 вищеназваного Порядку, має посилання на Список №2 розділ ХХІУ шифр професії п.24а-(а), затверджений Постановою КМ України №36 від 16.01.2003 року, натомість як на період її роботи був чинний Список №2, затверджений постановою КМ України №162 від11.03.1994 року, про що було повідомлено позивача. Щодо атестації робочого місця вказує, що позивачем не надано витягу із наказу про проведення атестації робочого місця на підприємстві, проте із копії уточнюючої довідки вбачається, що наказами по лікарні №211 від 08.12.2010 року та №216-а від 04.12.2010 року підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2, атестація проведена вперше, тобто в період роботи позивача на посаді медичної сестри не підтверджені шкідливі умови праці. Відсутність доказів про проведення атестації робочих місць підприємством або ж не проведення такої атестації у певний період роботи працівника є підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи на відповідних посадах до пільгового стажу, починаючи із 21.08.1992 року, що узгоджується із позицією Верховного суду України, висловленою в постанові від 10 вересня 2013 року та постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014 року в справі №569/1882/14а. Враховуючи викладене, існуючі в наданих позивачем документах суперечності , на даний час відсутня підстава для зарахування стажу роботи в шкідливих умовах та призначення пенсії за Списком №2. В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в цілому та надали суду зміни до позовних вимог, які фактично полягають у їх уточненні, зокрема позивач просила суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рівне призначити їй пенсію по віку на пільгових умовах за Списком №2, розділ ХХІV «Установи охорони здоров'я та соціального забезпечення», пункт 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, з 14 липня 2014 року, зарахувавши до пільгового стажу роботу медсестрою інфекційного відділення в період з 03.11.1992 по 08.09.1994 та з 01.01.1997 по 21.05.2000 років.

Додатково представник пояснила, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 40 років 07 місяців 14 днів, з яких 10 років 05 міс. 20 днів пільгового стажу, тобто роботи по Списку №2. Твердження відповідача, що положення ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не поширюються при обчисленні стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах спростовується судовою практикою та Листом Міністерства праці та соціальної політики України /Пенсійний фонд України від 03 жовтня 2005 року №7836/0/14-05/030-6/12144/02-20 «Огляд запитань і відповідей щодо застосування пенсійного законодавства», у якому зазначається, що згаданим Законом не передбачено обмежень щодо застосування ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» під час обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списками №1 і №2.

За даними уточнюючої довідки про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, виданої міською дитячою лікарнею Рівненської міської ради повторно, в період з 03 листопада 1992 року по 08 вересня 1994 року та в період з 01 січня 1997 року по 21 травня 2000 року ОСОБА_1 працювала на протязі повного робочого дня на посаді медичної сестри інфекційного відділення й на протязі повного робочого дня безпосередньо обслуговувала і контактувала з хворими. З приводу помилкового посилання в наданій ОСОБА_1 уточнюючій довідці на Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003року, коли в той час діяв Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення (Список №2), затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, представник позивача вважає, що перевірка достовірності видачі уточнюючої довідки про роботу в шкідливих умовах праці медсестри ОСОБА_1, проведена спеціалістами управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне поверхово. Такою перевіркою було встановлено, що згідно наказу №122 від 01.08.1983 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду медсестри у відділення молодшого дитинства, а наступне переведення згідно наказу №40 від 24.02.1986 здійснено з посади медсестри інфекційного відділення, однак не було встановлено з якого часу ОСОБА_1 стала працювати в інфекційному відділенні. Разом з тим, відповідно до наказу по Рівненській міській лікарні від 11.02.1983року грудне відділення перейменовано на інфекційне відділення, а відтак позивачка вже з 01.08.1983 працювала в інфекційному відділенні, оскільки на час прийняття її на роботу у лікарні взагалі не існувало відділення молодшого дитинства.

За даними перевірки відповідача, згідно наказу №107 від 03.11.1992 ОСОБА_1 зараховано на посаду медсестри реанімаційного відділу стаціонару з 03.11.1992року, а вже згідно наказу №99 від 05.09.1994 медсестру - анестезиста інфекційного відділення ОСОБА_1 переведено на посаду медсестри інфекційного відділення на 0,5 ставки з 09.09.1994 року, проте не було встановлено, чому переведення відбувається з інфекційного відділення, в той час коли ОСОБА_1 було зараховано на посаду медсестри реанімаційного відділу. Згідно наданої суду довідки, реанімаційного відділення на той час не існувало (відповідно до штатного розпису) і такий запис у трудовій книжці з ОСОБА_1 здійснено помилково.

Проведеною відповідачем перевіркою також не було встановлено упродовж якого періоду позивач працювала на 0,5 ставки. Так, згідно наказу №119 від 25.12.1996 року медсестру інфекційного відділення ОСОБА_1 переведено на 1,0 ставки медсестри інфекційного відділення з 01.01.1997. Відтак, в період з 01 січня 1997 року по 21 травня 2000року ОСОБА_1 працювала медсестрою інфекційного відділення на протязі повного робочого дня, що в кінцевому підсумку дає їй право на призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку.

Не погоджується із доводами представника відповідача про те, що відсутність атестації робочого місця, як підтвердження зайнятості в шкідливих умовах праці, є підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії, виходячи з наступного.

Саме законодавством України, зокрема ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що робота в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я має особливо шкідливий та небезпечний характер праці, а тому період такої роботи зараховується до стажу роботи, в тому числі пільгового, у подвійному розмірі. Позивач за посадою відноситься до середнього медичного персоналу й на протязі повного робочого дня вона безпосередньо обслуговувала та контактувала з інфекційними хворими, що підтверджено уточнюючою довідкою. Щодо обов'язкової умови проведення атестації робочих місць, то представник позивача вважає, що за будь-яких обставин вона буде мати формальний характер. Підтвердженням цьому є наявність у таких відділеннях інфекційних хворих й саме медична сестра безпосередньо їх обслуговує: здійснює ін'єкції, роздає медикаменти, кормить тяжко хворих, проводить санітарно-гігієнічні процедури, надає першу допомогу тощо. Таким чином, саме медична сестра перебуває у постійному контакті із інфекційними хворими. Одним із основних документів, що підтверджують результати атестації є наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників. Однак, такий перелік посад фактично визначено Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (розділ ХХІV «Установи охорони здоров'я та соціального забезпечення», пункт 1) передбачено пільгове пенсійне забезпечення за посадами працівників, які безпосередньо обслуговують хворих у інфекційних установах, інфекційних відділеннях, кабінетах: середній медичний персонал та молодший медичний персонал. Щодо встановлення шкідливих факторів - це, в першу чергу, наявність хворих, тобто носіїв інфекції, ізольованих від суспільства. Встановити ступінь шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією практично неможливо, оскільки він буде змінюватися залежно від діагнозу та ступеню захворювання інфекційних хворих.

За наведених обставин, представник позивача вважає, що під час призначення пільгової пенсії необхідно лише встановити той факт, що особа працювала саме в інфекційному відділенні на посаді середнього медичного персоналу упродовж повного робочого часу, що зі сторони позивача доведено. Окрім того, проведення атестації робочих місць потребувало для керівника медичної установи значних коштів, які для цього не виділялись, саме у ці роки у державних та комунальних закладах охорони здоров'я мали місце проблеми із своєчасною виплатою працівникам заробітної плати.

Представник відповідача - управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне не визнав позовних вимог ОСОБА_1 та підтримав заперечення, додатково зазначив, що в період роботи позивача на посадах медсестри інфекційного відділення та медсестри-анестезиста інфекційного відділення з 01.08.1983 по 12.03.1989 був чинним Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, де у розділі ХХІV «Установи охорони здоров'я» передбачалось пільгове пенсійне забезпечення за посадами молодшого медичного персоналу, що працюють в інфекційних установах, відтак немає підстав для зарахування цього періоду страхового стажу до пільгового стажу за Списком №2. У період роботи позивача з 03.11.1992 по 08.09.1994 та з 01.01.1997 по 21.05.2000 на посаді медичної сестри інфекційного відділення діяв Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, де у розділі ХХІV «Установи охорони здоров'я», пункт 1, передбачено пільгове пенсійне забезпечення за посадами робітників, які безпосередньо обслуговують хворих у інфекційних установах, відділеннях, кабінетах: середній медичний персонал та молодший медичний персонал. 08.10.2014 Року позивач звернулася до управління із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №2, однак до заяви додала уточнюючу довідку від 11.09.2014 за №618, у якій зазначається, що її посада передбачена Списком №2, розділі ХХІV, шифр професії п.24а-(а), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, яка не діяла в цей період роботи.

При цьому, відповідно до Акту зустрічної звірки документації медичного закладу про роботу в шкідливих умовах праці медсестри ОСОБА_1, проведеної спеціалістами управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне встановлено, що згідно наказу №122 від 01.08.1983 позивача прийнято на посаду медсестри у відділення молодшого дитинства, згідно наказу №107 від 03.11.1992 її зараховано на посаду медсестри реанімаційного відділу стаціонару з 03.11.1992, а відповідно до наказу №99 від 05.09.1994 вона була переведена на посаду медсестри інфекційного відділення на 0,5 ставки з 09.09.1994 року, в позивача відсутній необхідний для призначення пільгової пенсії 10-річний стаж роботи за Списком №2, а період роботи в інфекційних установах зараховується у подвійному розмірі лише до загального стажу роботи. За даними уточнюючої довідки за наказом по лікарні №211 від 08.12.2010 та №216-а від 14.12.2010 підтверджено право на пільгове забезпечення по Списку №2, однак атестація була проведена вперше, тобто в період роботи позивача на посаді медичної сестри не підтверджені шкідливі умови праці.

Беручи до уваги викладене, в тому числі відсутність атестації робочого місця, як підтвердження зайнятості в шкідливих умовах праці, представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено на підставі досліджених доказів, що позивач ОСОБА_1, у зв'язку з досягненням пенсійного віку та наявності необхідного пільгового стажу, 08 жовтня 2014 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне з питання призначення їй пільгової пенсії за віком за Списком №2.

Так, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Крім того, відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у паталого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

13 липня 2014 року ОСОБА_1 виповнилось 50 років, загальний стаж її роботи становить 40 років 07 місяців 14 днів, з яких 10 років 05 міс. 20 днів пільгового стажу, тобто роботи що може бути віднесена до підприємств, професій і посад по Списку №2, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що робота в інфекційних закладах охорони здоров'я до пільгового стажу зараховується лише в одинарному розмірі. Відповідно до роз'яснення, що міститься у Листі Міністерства праці та соціальної політики України / Пенсійний фонд України від 03 жовтня 2005 року №7836/0/14-05/030-6/12144/02-20 «Огляд запитань і відповідей щодо застосування пенсійного законодавства», згаданим Законом не передбачено обмежень щодо застосування ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» під час обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списками №1 і №2. Зі змісту норми ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що робота в інфекційних закладах зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, однак не зазначено, що лише до загального стажу.

На підтвердження свого трудового стажу ОСОБА_1 надала відповідачу трудову книжку, яка відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Відповідно до записів у трудовій книжці з №8 по №9 в період з 03 листопада 1992 року (наказ №107 від 03.11.1992р.) по 22 травня 2000 року (наказ №48 від 25.05.2000р.) вона працювала медичною сестрою інфекційного відділення міської дитячої лікарні Рівненської міської ради.

Дослідженням наданих позивачем копій наказів встановлено, що у період з 09 вересня 1994року (наказ №99 від 05.09.1994) по 01 січня 1997року (наказ №119 від 25.12.1996) вона працювала на посаді медсестри-анестезиста інфекційного відділення на 0,5 ставки.

У Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року за №162, у розділі ХХІV «Установи охорони здоров'я та соціального забезпечення», пункт 1, передбачено пільгове пенсійне забезпечення за посадами працівників, які безпосередньо обслуговують хворих у інфекційних установах, відділеннях, кабінетах: середній медичний персонал та молодший медичний персонал.

Дослідженням у судовому засіданні письмових доказів встановлено, що додано позивачем до заяви про призначення пенсії від 08.10.2014 року уточнюючу довідку від 11.09.2014 за №618, у якій зазначається, що посада ОСОБА_1 передбачена Списком №2, розділ ХХІV, шифр професії п.24а-(а), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, яка в цей період не діяла. Згідно уточнюючої довідки про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, виданої міською дитячою лікарнею Рівненської міської ради 03.11.2014 за №170, в період з 03 листопада 1992 року по 08 вересня 1994 року та в період з 01 січня 1997 року по 21 травня 2000року ОСОБА_1 працювала на посаді медичної сестри інфекційного відділення й на протязі повного робочого дня безпосередньо обслуговувала і контактувала з хворими, де також помилково вказане посилання на Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003року.

Встановлено, що надана суду уточнююча довідка про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, видана міською дитячою лікарнею Рівненської міської ради 12.12.2014 року за №31, відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993року №637. Вказана довідка видана на підставі штатного розпису, відомостей про заробітну плату, наказів по відділу кадрів 1992-2000 роки.

Окрім того, судом досліджено копію наказу по Рівненській міській лікарні від 11.02.1983року згідно якого грудне відділення перейменовано на інфекційне відділення, а тому суд прийшов до висновку, що позивач розпочала працювати в інфекційному відділенні цього закладу ще з 01.08.1983 року. Запис про роботу позивачки з 03 листопада 1992 року (наказ №107 від 03.11.1992р.) у трудовій книжці також зроблено помилково, зокрема про зарахування її на посаду медичної сестри реанімаційного відділення. Однак, згідно наданої суду довідки міської дитячої лікарні Рівненської міської ради, штатним розписом реанімаційне відділення не передбачено, а тому зроблено виправлення у трудовій книжці.

Відповідно, суд враховує, що позивачем до заяви від 08.10.2014 року не в повному обсязі надані достовірні, необхідні для підтвердження пільгового її стажу документи, відповідно до вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМ України від 12.08.1993 року №637 зі змінами, що стало і могло бути самостійною підставою для відмови в призначенні пільгової пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, на пільгових умовах за Списком№2, про що надана письмова відповідь від 22 жовтня 2014 року за №430/10, а такі докази надані безпосередньо позивачем при звернення до суду та в ході судового розгляду справи.

Із дослідженого у судовому засіданні листа відповідача - управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне від 22 жовтня 2014 року за №430/10 вбачається, що позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії у зв'язку з тим, що атестація робочого місця, яка підтвердила право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, була вперше проведена після 21.08.1997 (у грудні 2010року), а тому відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу період роботи з 03.11.1992 по 21.05.2000 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992року №442 (далі - Порядок) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівником у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до частини 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Медичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників тощо.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. (,,,,,переписано дослівно з постанови ВСУ від 10.09.2013).

Суд бере до уваги, що в даному випадку саме законодавством України, зокрема ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначено, що робота в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я має шкідливий та небезпечний характер праці, а тому період такої роботи зараховується до стажу роботи, в тому числі пільгового, у подвійному розмірі.

Таким чином, на законодавчому рівні визнано, що робота у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я відноситься до роботи в шкідливих умовах праці.

Суд бере до уваги також той факт, що Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (розділ ХХІV «Установи охорони здоров'я та соціального забезпечення», пункт1) передбачено пільгове пенсійне забезпечення за посадами працівників, які безпосередньо обслуговують хворих у інфекційних установах, відділеннях, кабінетах: середній медичний персонал та молодший медичний персонал.

Як передбачено Порядком та Методичними рекомендаціями одним із основних документів, що підтверджують результати атестації є наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників. Однак, такий перелік посад фактично визначено Списком №2, це середній медичний персонал, до якого відноситься посада медсестри.

Позивач за посадою відноситься до середнього медичного персоналу й на протязі повного робочого дня вона безпосередньо обслуговувала та контактувала з інфекційними хворими, що підтверджено уточнюючими довідками.

Таким чином, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача, які полягають в тому, що у лікарні вперше атестація робочих місць проведена у грудні 2010 року (за наказом №211 від 08.12.2010) й цією атестацією підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 медичного персоналу цього відділення, відповідно в період роботи позивача на посаді медичної сестри не підтверджені шкідливі умови праці.

Суд погоджується з обґрунтованими доводами сторони позивача про те, що в даному випадку має місце робота у інфекційному відділенні, у якому постійно проводилось лікування хворих на інфекційні хвороби (даний факт підтверджується наявністю історій хвороби за певні роки), яких цілодобово обслуговували у цих відділеннях медичні сестри, тобто вони перебували у постійному контакті з інфекційними хворими. Щодо встановлення шкідливих факторів, то їх можна встановити за наявності хворих (історій хвороби), тобто носіїв інфекції, ізольованих від суспільства. Встановити ступінь шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією практично неможливо, оскільки він буде змінюватися залежно від діагнозу та ступеню захворювання інфекційних хворих.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що для підтвердження пільгового стажу роботи ОСОБА_1, а відтак призначення їй пільгової пенсії достатньо трудової книжки, уточнюючих довідок про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, у якій підтверджено факт роботи позивача в період з 03 листопада 1992 року по 08 вересня 1994 року та в період з 01 січня 1997 року по 21 травня 2000року на посаді медичної сестри інфекційного відділення, де на протязі повного робочого дня вона безпосередньо обслуговувала і контактувала з інфекційними хворими.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівника підприємства, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вимога позивача в частині призначення пенсії з 14 липня 2014 року згідно заяви, поданої позивачем 08 жовтня 2014 року, підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 71, 99, 100, 158-163, 167, 186, 254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному призначити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсію по віку на пільгових умовах по Списку №2, розділ ХХІУ «Установи охорони здоров»я та соціального забезпечення», пункт 1, затвердженому Постановою КМ України від 11.03.1994 року №162, із 14 липня 2014 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди її роботи медичною сестрою інфекційного відділення із 03.11.1992 року по 08.09.1994 року та із 01.01.1997 року по 21.05.2000 року в подвійному розмірі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана апеляційна скарга судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук