Справа № П/811/226/15
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку письмового провадження)

26 лютого 2015 року Справа № П/811/226/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Петренко О.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі

до відповідача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництв та професійних захворювань в Маловисківському районі Кіровоградської області

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі (далі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Маловисківському районі Кіровоградської області (далі - відповідач), в якому просить зобов'язати відповідача включити суми щомісячної адресної допомоги до актів щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві в таблиці "Продовження додатку 3 до п.5 Порядку", в а саме в акті за жовтень 2014р. - 222,80 грн., в акті за листопад 2014 року - 222,80 грн., в акті за грудень 2014р. - 222,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на стадії проведення звірки витрат за жовтень-грудень 2014 року не прийнято до відшкодування та не включено витрати по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 668,40 грн. Відтак, позивач просить суд зобов'язати відповідача включити вказану суму у відповідні акти звірки.

Відповідачем до суду надано письмове заперечення, відповідно до якого позов ним не визнається в повному обсязі з наступних підстав.

16.05.2003 р. Міністерством юстиції України зареєстрована постанова Правління Пенсійного фонду України та Правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. №5-4/4, якою затверджено «Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання». Цим Порядком передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом та Пенсійним фондом, а не їх робочими органами. Таким чином, з позовними вимогами вправі звертатися тільки Пенсійний фонд України, а не його управління. Також, такий спосіб захисту (відновлення) порушеного права, як зобов'язання включити суми до актів звірки витрат, не відповідає змісту прав управління Пенсійного фонду щодо відшкодування понесених ним витрат.

Окрім того, зазначено, що Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (а.с.53).

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі та позовні вимоги підтримано в повному обсязі (а.с.55)

Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі, проти задоволення позову заперечив (а.с.53).

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Закон України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-ХVI, передбачає, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування) зобов'язаний своєчасно щомісяця та в повному обсязі відшкодувати витрати, понесені управлінням Пенсійного фонду у зв'язку із виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України (далі - Пенсійний фонд) витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено "Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" (далі - Порядок), що затверджений спільною Постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року № 376/7697.

Так, відповідно до пункту 5 вказаного Порядку органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступним за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування звірку витрат за особовими справами потерпілих, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на підставі акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування.

Фонд соціального страхування, на підставі довідки Головних управлінь Пенсійного фонду та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на централізованому рівні, до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховують відповідні кошти Пенсійному фонду.

Судом встановлено, що при складанні щомісячних актів звірки відповідно до пункту 5 Порядку сума витрат на державну адресну допомогу та поштові витрати на її доставку відповідачем не прийнята, а відтак - різниця між сумою, що, на думку позивача, підлягає відшкодуванню, та сумою, що прийнята для відшкодування відповідачем, становить 668,40 грн. (а.с.6-37).

Тобто у даному випадку відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Маловисківському районі Кіровоградської області акти звірки не погоджено.

Із наведених законодавчих положень вбачається, що сторони позбавлені права на проведення розрахунків на своєму рівні. Згаданий Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли щодо підписання актів звірки, розрахунків, а підлягає застосуванню за умов відсутності спору.

Суд вважає, що у разі незгоди на підписання актів звірки з боку Фонду соціального страхування в тій редакції та за складом усіх, необхідних, на думку позивача, виплат до відшкодування, в судовому порядку мають вирішуватися вимоги про стягнення, а не пред'являтися вимоги про включення до актів звірки відповідних сум.

Такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним, зокрема, у Постановах від 20 березня 2007 року № 21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-1161а11, від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28 листопада 2011 року № 21-366а11, за якою Порядок від 4 березня 2003 року № 5-4/4 не регулює спірні відносини, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене цим Порядком правило щодо підписання актів звірки розрахунків підлягає застосуванню лише за відсутності спору.

За таких умов суд дійшов висновку, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі щодо відшкодування понесених витрат.

Беручи до уваги наведені вище обставини справи та відповідні законодавчі положення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у даній справі не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя підпис О.С. Петренко

Згідно з оригіналом