Справа № 544/2587/14-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 р.Справа № 544/2587/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

Розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області на постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.12.2014р. по справі № 544/2587/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

08.12.14 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області щодо відмови в проведені перерахунку від 01 листопада 2014 року державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50,54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інваліду ІІ групи; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області провести перерахунок та виплачувати без кінцевого терміну виплат їй, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інваліду ІІ групи, державну пенсію, відповідно до статті 54 з урахуванням частини третьої статті 67 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії, визначеної статтею 28 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з 01 січня 2014 року, з урахуванням виплачених сум; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області провести перерахунок та виплачувати без кінцевого терміну виплат їй, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інваліду ІІ групи, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статті 50 з урахуванням частини третьої статті 67 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії, визначеної статтею 28 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з 01 січня 2014 року, з урахуванням виплачених сум; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області виконати постанову суду в цілому негайно; судові витрати, пов'язані з розглядом справи, відшкодувати за рахунок держави.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.12.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язанні вчинити певні дії -задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, ОСОБА_1 з 06.06.2014 по 03.08.2014 у розмірі меншому, ніж це встановлено ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України у Пирятинському районі Полтавської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 06.06.2014 по 03.08.2014 року, з урахуванням фактично виплачених сум. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.12.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції змінити постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.12.2014 року та в абзаці третьому резолютивної частини постанови слова та цифри "з 06.06.2014 року" змінити на "01.01.2014 року та виключити слова та цифри "по 03.08.2014 року"". Зазначає, що судом невірно встановлено термін виплат їй щомісячної основної державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії, а також кінцевий строк виплати.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає необхідним розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 195 КАС України справа розглядається в межах доводів апеляційних скарг. Позивачем постанова суду першої інстанції не оскаржена.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданого 07.05.2004 та їй встановлено інвалідність ІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою медико-соціальної експертної комісії № 0023205 від 23.04.2009 (а.с.14,15).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами 2 групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.28 розділу 11 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 2 групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно п.28 розділу 11 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у такій редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими зокрема по 2 групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статей 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Тобто, визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян на 2013 рік делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто, положення п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" діяли протягом бюджетного року та закінчилися 31.12.2013 року.

Колегія суддів зазначає, що положеннями Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, з 01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами 2 групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 % мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу основна та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 08.12.14 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце з 01.01.14 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

30.07.2010 року Законом України "Про судоустрій і статус суддів"від 07.07.2010 року зазначений строк звернення з позовом до адміністративного суду було скорочено до шести місяців.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 06.06.14 року (оскільки 06.12.2014 припадає на вихідний день- суботу) .

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвалою суду першої інстанції від 10.12.14 р. позовні вимоги в частині за період з 01.01.2014 р. по 05.06.14 р. залишено без розгляду.

Ухвала не оскаржена.

Оскарженою постановою питання щодо цього періоду не вирішувалися.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги позивачки щодо врахування цього періоду при вирішенні справи є помилковими.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивач у період з 06.06.2014 року по 02.08.2014 року має право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року Кабінету Міністрів України не надано право змінювати розміри пенсії, вищезазначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин, правовідносини щодо виплати додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому застосування до таких правовідносин підзаконного акту - постанови КМУ № 1210, яка суперечить Закону № 796-ХІІ, є помилковим.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії, передбаченої статтею 50 Закону № 796-ХІІ, є мінімальний розмір пенсії за віком, який відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування розміру мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті, тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Колегія суддів зазначає, що згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року № 1622-VІІ передбачено, що норми та положення статей, зокрема, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового соціального страхування на 2014 рік .

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року № 1622-VІІ, передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його офіційного опублікування.

Вищевказаний Закон було офіційно опубліковано в газеті "Голос України" 02.08.2014 року (№ 146), а відтак, з урахуванням дати звернення позивачем до суду (08.12.2014 року) та дати набрання чинності вказаним Законом (03.08.2014 року), даний закон не конституційним не визнано, є діючим, а відповідно підлягає застосуванню. Доводи позивачки, щодо практики Верховного суду України про невизначення кінцевої дати виплати, є помилковими, оскільки в даних спірних відносинах, на відміну від справ, на які посилається позивачка, законом змінена порядок виплат та їх розмір (у відповідності рішення Кабінету Міністрів України).

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що при визначенні розміру пенсій позивачеві починаючи з 03.08.14р. відповідач повинен керуватись положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210.

За період з 03 серпня вимоги позивача є помилковими, оскільки в наслідок зазначених змін до законодавства виплата проводилася та повинна була проводитися у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України.

Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є неправомірною в частині задоволення позову щодо зобов'язання відповідача здійснювати перерахунок та виплату доплати до пенсії позивачу починаючи за 03.08.2014р.

В іншій частині постанова Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.12.2014р. в частині задоволення позовних вимог з 06.06.14 року по 02.08.2014 року відповідно положень ст. 200 КАС України підлягає залишенню без змін, підстави для її скасування відсутні, відповідно доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.160, 167, 183-2, 195,198, 200, 205, 206, 209, 254 КАСУ, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.12.2014р. по справі № 544/2587/14-а скасувати в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 03 серпня 2014 року.

В частині позовних вимог за 03.08.2014 року відмовити.

В іншій частині постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.12.2014р. по справі № 544/2587/14-а -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді (підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.