Справа № 2а-0870/3709/11
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 року 16:00 Справа № 2а-0870/3709/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Глінському А.А.

за участю:

представника позивача Арістархова С.О.

представника відповідача Куксенка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства «Запорізьке міське інвестиційне агентство»

до головного контролера - ревізора Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області

до Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2011 року до Запорізького окружного адміністративного суду звернулося комунальне підприємство «Запорізьке міське інвестиційне агентство» до головного контролера - ревізора Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області до Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовують тим, що 09.11.2010 відповідачем 1 складено акт №060/0021 за результатами проведеної ревізії фінансової діяльності позивача за період з 01.01.2008 по 30.09.2010, яким встановлено порушення позивачем вимог ст. 193 ГК України та пунктів 2.3 договорів, а саме: при нарахуванні плати застосовувалися індекси інфляції за попередній місяць, а не за поточний, що призвело до завищення доходів КП «Запорізьке міське інвестиційне агентство», в результаті чого по бухгалтерському обліку підприємства не відображена кредиторська заборгованість по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» в загальній сумі 14 005 грн. 54 коп.

Позивач подав свої заперечення проти вищевказаного акту, але відповідач залишив їх без задоволення та не прийняв їх до уваги.

На підставі зазначеного акту ревізії, відповідачем було винесено вимогу від 15.12.2010 № 08-06-14-14/9595, якою відповідач вимагає від позивача перерахувати до державного бюджету суму у розмірі 14 005 грн. 54 коп..

Так сума зазначена у вимозі відповідача від 15.12.2010 № 08-06-14-14/9595 не являється адміністративно - господарськими санкціями, що також не заперечує і відповідач, а отже встановлення відповідачем порушення на цю суму являється протиправним.

Крім того також зазначив, що вищевказана вимога була оскаржена позивачем до суду та за результатами судового оскарження позивачеві було відмовлено в задоволенні позовних вимог та справа на даний час знаходиться в суді апеляційної інстанції.

В своїх доводах позивач посилається на Постанову КМУ №550 від 20.04.2006 (далі - Постанова №550), а саме на ту обставину, що позивачем порушено вимоги п.35 зазначеної постанови, оскільки акт не містить жодного посилання на законодавчі акти.

Просив позов задовольнити, визнати неправомірні дії відповідача 2 відносно суми 14005,54 грн., визнати дії відповідачів незаконними по складанню акта перевірки в частині суми 14005,54 грн., що викладено на сторінках 12 та 13 акту ревізії.

Представником позивача в судове засідання було подано заяву про зміну предмету позову, в якій він просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме визнати незаконними дії відповідачів щодо внесення до акту ревізії висновків про порушення позивачем законодавства, які викладені на сторінках 12 абз.7 та сторінці 13 абз.15 акту перевірки та зобов'язати відповідачів виключити вищевказані абзаци з акту перевірки, як незаконні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у його письмових запереченнях від 01.06.2011 та зазначив, що дійсно відповідачем 1 відповідно до плану контрольно - ревізійної роботи КРУ, була проведена ревізія господарської діяльності позивача за результатами якої складено акт №060/0021 від 09.11.2010, яким встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, що призвело до завищення доходів позивача, в результаті чого по бухгалтерському обліку підприємства не відображена кредиторська заборгованість по рахунку 361 «розрахунки з вітчизняними покупцями» на загальну суму 14 005 грн. 54 коп. (без ПДВ).

Зазначене порушення також підтверджується поясненнями головного бухгалтера (додаток до акту №15) про допущену помилку, яка мала місце в період з січня по грудень 2008 року.

Щодо порушенням відповідачем вимог Постанови №550, представник відповідача зазначив, що КРУ в своїй роботі керується Законом України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон №2939), який має вищу юридичну силу, ніж вищевказана Постанова КМУ.

Крім того представник відповідачів зазначив, що акт ревізії господарської діяльності позивача від 09.11.2010 №060/0021 складений посадовими особами відповідача 1 не містить норм права, тобто не є нормативно - правовим актом, не містить приписів обов'язкового характеру, не встановлює прав та обов'язків позивача, тобто не є актом індивідуальної дії, а отже по своїй суті зазначений акт є виключно доказовим документом, який відображає юридичні факти, які встановлені при проведенні ревізії, а отже позивач не має права на оскарження окремих положень акту ревізії.

На підставі вищевикладеного представник відповідачів просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, із наступних підстав.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону №2939, головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю. Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вищезазначених приписів Закону №2939 та п.1.2.4.3 плану контрольно - ревізійної роботи КРУ в Запорізькій області на ІV квартал 2010 року проведено ревізію фінансово - господарської діяльності КП «Запорізьке інвестиційне агентство» за період з 01.01.2008 по 30.09.2010.

Проведеною ревізією встановлено порушення позивачем ст. 193 ГК України та пунктів 2.3 договорів, а саме: при нарахуванні плати застосовувалися індекси інфляції за попередній місяць, а не за поточний, що призвело до завищення доходів КП «Запорізьке міське інвестиційне агентство», в результаті чого по бухгалтерському обліку підприємства не відображена кредиторська заборгованість по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» в загальній сумі 14 005 грн. 54 коп..

23.11.2010 позивачем до КРУ в Запорізькій області надано заперечення №967/010 до акту ревізії фінансово-господарської діяльності, проте відповідно до висновків від 10.12.2010 на заперечення до акту від 09.11.2010 № 060/0021 заперечення відповідачем не прийнято.

З метою усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень 15.12.2010 до КП «Запорізьке міське інвестиційне агентство» відповідачем направлено вимогу від 15.12.2010 № 08-06-14-14/9595.

Встановлене в акті ревізії неправильне застосування індексу інфляції, що призвело до завищення доходів позивачем відбулося внаслідок порушення вимог ст.193 ГК України та п.2,3 договорів позивача з контрагентами про тимчасове платне користування місць в «Єдиному міському комплексі місць розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м. Запоріжжя».

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так позивачем порушено умови наступних договорів:

- №090205/1 від 09.02.2005 та №010306/1 від 01.03.2006 з ПП «Реклама - Сервіс».

- №170406/1 від 17.04.2006 з ТОВ «Шоколад».

- №210806/1 від 21.08.2006 з ТОВ «ЛАТ».

- №220107/1 від 22.01.2007 з ДП «Постер «Постер Груп».

- №290107/3 від 29.01.2007 та №010907/5 від 01.09.2007 з ПП «Штріх».

- №010907/6 від 01.09.2007 з ТОВ «Фартлайт».

- №010206/2 від 01.02.2006 з ТОВ «Амстор».

- №011205/2 від 01.12.2005 з ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів в Запорізькій області».

- №011205/4 від 01.12.2005 та№110205/1 від 11.02.2005 з ТОВ «РТМ - Україна».

- №200504/1 від 20.05.2004 з ТОВ «Українська реклама».

- №107/02 від 16.08.2002 з АКБ «Індустріалбанк».

- №270307/3 від 27.03.2007, №100707/4 від 10.07.2007, №150405/1 від 15.04.2005 з ЗАТ «Запорізький автомобілебудівельний завод».

- №100707/5 від 10.07.2007 та №010408/1 від 01.04.2008 з ТОВ «Флайт».

- №150205/1 від 15.02.2005 з ТОВ «Флайт ЛТД».

Пунктом 2.3 вищевказаних договорів передбачено, що внесення плати проводиться «Замовником» щомісяця до 15-го числа поточного місяця на рахунок «Виконавця». Факт виконання робіт підтверджується двостороннім актом виконаних робіт, який підписується сторонами щомісяця, та направляється «Виконавцем» «Замовнику» в 2-денний термін з моменту закінчення звітного періоду. «Замовник» зобов'язаний в 3-денний термін підписати акт виконаних робіт, або надати «Виконавцю» мотивовану відмову від підписання (в письмовому вигляді). У випадках відсутності у визначений термін підписаного «Замовником» акта або вмотивованої відмови, акт виконаних робіт вважається підписаним.

Зазначені порушення не заперечує і сам позивач, оскільки вони були допущенні з вини головного бухгалтера позивача, яка згідно посадових інструкцій є відповідальною особою за формування первісної документації для розрахунків з покупцями і замовниками та якою виписані рахунки на сплату за тимчасове користування місцем, що перебуває в ЄМК у 2008 році, що також підтверджується і поясненнями самого бухгалтера.

Так внаслідок допущеного порушенням у звіті форми №2 «Звіт про фінансові результати» за 2008 рік по рядку 030 - доходи підприємства завищено на суму 14 005 грн. 54 коп. та занижено у звіті №1 «Баланс» по рядку 610 «Інші поточні зобов'язання» кредиторську заборгованість в сумі 17 000 грн..

Позивач ні в своєму позові, ні в судовому засіданні не заперечував проти суми виявленого порушення, що саме по собі підтверджує неправомірні дії позивача при розрахунках з замовниками по вищевказаних договорах.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на ту обставину, що сума порушення зазначена відповідачем у акті перевірки помилково визначена як адміністративно - господарська санкція, з посиланням на ст.240 ГК України, а тому не відповідає вимогам п.35 Постанови №550, оскільки вищевказаним пунктом передбачено, що результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому титульному аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку органу служби, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища) та номер примірника.

Акт ревізії містить: вступну частину, в якій зазначаються підстава для проведення ревізії, тема ревізії, повна назва об'єкта контролю, його місцезнаходження, відомості про організаційно-правову форму та форму власності, дати початку і закінчення ревізії, період, який підлягав ревізії, перелік посадових осіб служби та залучених спеціалістів, що проводили ревізію, перелік посадових осіб, які відповідали за фінансово-господарську діяльність об'єкта контролю у період, що підлягав ревізії; констатуючу частину, в якій наведено інформацію про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням, за який період, яким способом (вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, а також висновок про наявність або відсутність порушень законодавства.

Виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції служби, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

За результатами проведення ревізії з окремих питань програми посадовими особами служби та залученими спеціалістами, що проводили ревізію в складі групи, можуть за рішенням керівника групи складатися довідки, які підписуються відповідною посадовою особою служби чи спеціалістом та працівниками об'єкта контролю, що є відповідальні з цих питань. Довідки складаються в одному примірнику, видаються керівнику групи для прийняття рішення щодо включення до акта ревізії викладених в них фактів та долучаються до матеріалів ревізії. На вимогу об'єкта контролю йому можуть бути видані копії довідок.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідачі діяли при проведенні ревізії відповідно до зазначеного пункту та акт ревізії складено у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах наданих повноважень.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що вимоги Комунального підприємства «Запорізьке міське інвестиційне агентство» до головного контролера - ревізора Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області до Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що акт ревізії це лише службовий документ, компетентна обґрунтована думка (позиція) перевіряючого щодо результатів перевірки, яка викладена ним для використання уповноваженою службовою особою при прийнятті конкретного управлінського рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Що стосується позовної вимоги стосовно зобов'язання відповідачів виключити з акту ревізії абзац 7 на сторінці 12 та абзаци 1-5 на сторінці 13, то вона також не підлягає до задоволення, оскільки в діях відповідачів не вбачається порушень вимог чинного законодавства, а ця позовна вимога є похідною від першої.

Отже, враховуючи вищевикладене, в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 94, 158, 161-163, 186, 256 КАС України, Законом України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», Постановою КМУ №550 від 20.04.2006 «Про затвердження Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Запорізьке міське інвестиційне агентство» до головного контролера - ревізора Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області до Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ А.В.Сіпака

Постанова виготовлена в повному обсязі 21.06.2011