Справа № 2а/0770/2226/12
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Київ К/800/40487/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Островича С.Е.

Костенка М.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2012

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013

у справі №2а/0770/2226/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барва»

до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Барва» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Барва») звернулось до суду з позовом до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі по тексту - відповідач, Мукачівська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.01.2012 № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 350528,00 грн., від 24.01.2012 № про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у сумі 10144,00 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 1,00 грн. та від 05.04.2012 № про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 10144,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2012, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що документальною невиїзною перевіркою, проведеною Мукачівською ОДПІ щодо правомірності нарахування сум ПДВ по операціях з контрагентом ТОВ «Укр-Ресурс» за січень 2011 року, встановлено порушення вимог п. 198.1, п. 198.3 та п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 215, ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України.

За наслідками перевірки та процедури адміністративного оскарження прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступних обставин, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У пункті 198.6 наведеної норми визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Як було вірно встановлено судами, факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, виписаними позивачу його контрагентом, а саме - податковою накладною від 27.01.2011 за №2, договором №01/12/10 від 01.12.2010, специфікацією до договору поставки №01/12/10 від 01.12.2010 за №2 від 19.01.2011 , рахунком - фактурою №СФ-0000004 від 27.01.2012, видатковою накладною №РН-0000002 від 27.01.2012, актом приймання - передачі від 27.01.2012, договором комісії від 01.12.2010 за №К1031-р з додатковою угодою до нього від 28.01.2011, специфікацією до договору, актом приймання-передачі від 27.01.2012, рахунком - фактурою СФ-0000002 від 18.03.2011, біржовим контрактом №09/01-11 Е від 21.01.2011 з додатками до нього (зовнішньоекономічний контракт, доповнення до контракту, посвідчення про реєстрацію), ВМД №500060702/2011/000956, податковою накладною від 18.03.2011 за №1, звітами, актами комісіонера підтверджено продажу партії товару (соя) у кількості 530,46 тонн іноземній фірмі Messr.Alfred C. Toepfer International Gmbh (Германія) через комісіонера ТОВ «Югос» та експорт такої за межі митної території України.

Жодних доказів, які б підтверджували порушення з боку позивача при укладанні договорів публічного порядку, відповідачем не надано. На час укладання договорів із позивачем, його контрагент був платником ПДВ згідно чинного законодавства та належним чином зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, тобто мав достатній об'єм правоздатності для укладення спірних угод.

Доводи відповідача про нікчемність угод, укладених між позивачем та його контрагентом, судами правомірно не прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження такого факту.

Крім того, чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Невиконання контрагентом свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету зумовлює відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області відхилити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.І. Костенко