Справа № 161/20166/14а,2а-161/15/15
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 876/1456/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.
суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області про визнання протиправним рішення про припинення виплати пенсії, -
в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області (далі УПФУ в Луцькому районі Волинської області) від 23.07.2013 р. про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати пенсію з дати припинення її виплати - з 23.07.2013 р., відповідно до рішення УПФУ в Луцькому районі Волинської області про її призначення.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2015 р. позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в Луцькому районі Волинської області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскільки первинними документами не підтверджено період роботи у зоні відчуження та в яких населених пунктах відчуження здійснювались роботи громадянином ОСОБА_1 пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС рішенням управління припинено виплату пенсії, як безпідставно призначену з 01.02.2013 р. на законних підставах. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотань про розгляд справи за їх участю не подали, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 було призначено пенсію на пільгових умовах, відповідно до ст.55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте рішенням УПФУ в Луцькому районі Волинської області від 23.07.2013 р. було вирішено припинити йому виплату пенсії як безпідставно призначену, у зв`язку з тим, що період роботи у зоні відчуження не підтверджено первинним документами.
з копії відповіді Головного УПФУ у Волинській області № 441/Є-02 від 13.08.2013 р. вбачається, що із поданих позивачем документів, а саме копії відрядного посвідчення від 10.05.1986 р., завіреного головним управлінням праці соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків аварії Чорнобильської катастрофи Волинської обласної державної адміністрації, не можливо зробити висновок про кількість днів роботи в зоні відчуження та в яких населених пунктах зони відчуження він здійснював роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а тому рішенням комісії з питань призначення (перерахунку) пенсій від 23.07.2013 р. йому було відмовлено у призначенні пенсії, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Аналогічні підстави для припинення виплати пенсії вказано у відповіді відповідача УПФУ в Луцькому районі Волинської області № 54/С від 01.10.2014 року.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що статус позивача ОСОБА_1 , як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) серії НОМЕР_1 від 07.08.2001 р., яке є дійсним, а перевірка правильності його видачі не проводилась. Питання про наявність чи відсутність у особи статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС належить до компетенції Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не Пенсійного фонду України.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Частиною 1 статті 55 цього Закону передбачено, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років особам, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Згідно з положенням пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р., документами, які додаються до заяви про призначення таких пенсій, є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.88, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Вказаний Порядок не висуває вимогу про надання усіх перелічених документів, а передбачає, що заявник, у разі не можливості надати довідку за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.88, вправі надати інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Факт перебування роботи позивача в зоні відчуження підтверджується копією довідки за формою № 122, виданої ЗАТ "Луцьке АТП-0261" від 12.10.2012 р., де зазначено, що позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, РАДИ Міністрів СРСР і ВЦРПС № 14970378 від 29.12.1987 р. і Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 р., дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності за Списком № 1.
Окрім того, з довідок, виданих ЗАТ "Луцьке АТП-0261" № 16, № 16/2 від 11.10.2012 р. та № 4 від березня 2013 року вбачається, що в період з 10.05.1986 р. по 17.05.1986 р. ОСОБА_1 здійснювалася доплата за роботу у зоні відчуження на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР № 207-7 від 10.06.1986 р.
Крім того, факт перебування ОСОБА_1 та роботи в складі Гнідавського АТП-2 в зоні відчуження, в період з 10.05.1986 р. по 17.05.1986 р. підтверджено в судовому засіданні суду першої інстанції показами свідка ОСОБА_2 , який працював з позивачем в одному і тому ж цеху й на одній і тій же посаді у вказаний період часу, тому доводи апелянта про відсутність належних доказів праці позивача у шкідливих умовах спростовуються наявними у матеріалах справи документами, які є належними доказами в розумінні ст. 69 КАС України.
Щодо пропуску шестимісячного строку ОСОБА_1 , то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що останнім пропущено строк з поважних причин, оскільки він, виконуючи рекомендації відповідача з метою потворного звернення із призначенням пенсії, здійснював розшук колишніх колег, які б могли підтвердити факт його роботи у зоні відчуження, а також шукав додаткові документи, тому позивачу слід поновити пропущений із поважних причин строк звернення до адміністративного суду з вищевказаним позовом.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про наявність підстав для призначення позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2015 року по справі №161/20166/14-а без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В. Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос