Справа № 2а-9761/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м. Київ К/800/3491/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого суддіГоловчук С.В. (суддя-доповідач),
суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Сперкач Т.В.,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області (далі - УПФУ в м. Рівне Рівненської області) про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію. В обґрунтування вимог зазначав, що з 1976 по 1987 роки працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). Проте, УПФУ в м. Рівне Рівненської області відмовило йому у призначенні такої пенсії через відсутність необхідного стажу роботи за професіями, передбаченими Списком №2. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд зобов'язати УПФУ в м. Рівне Рівненської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2012 року в позові відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог. Зобов'язано УПФУ в м. Рівне Рівненської області призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення за призначенням пенсії.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, зокрема, Закону України № 1788-ХІІ. Вказує, що позивач не надав документи, які б підтверджували його зайнятість на будівельних роботах. Крім того, надана ним уточнююча довідка від 02 серпня 2011 року №227/05 не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

ОСОБА_4 у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, судом правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки. Вказує, що згідно з листом Мінпромбудівництва Української РСР від 06 вересня 1978 року майстри і виконроби будівельних і будівельно-монтажних організацій зайняті на роботах по будівництву приміщень і споруд, перерахованих у розділі ХХІХ Списку №2 користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення, незалежно від того, робочими яких професій вони керують. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що з 24 травня 1976 року по 09 квітня 1987 року ОСОБА_4 працював на посадах майстра та виконроба, зокрема, з 24 травня 1976 року по 29 березня 1978 року - майстром Трест-площадки «Ровнохімбуд» (далі - ТП «Ровнохімбуд»); з 30 березня 1978 року по 11 квітня 1980 року - майстром, а з 11 квітня 1980 року по 03 травня 1983 року - виконавцем робіт Будівельно-монтажного управління «Промбуд-8» (далі - БМУ «Промбуд-8»); з 04 травня 1983 року по 09 квітня 1987 року - виконробом Рівненської дільниці Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління «Ровноліфт» (далі - СРБУ «Ровноліфт»), що підтверджується копією трудової книжки та уточнюючими довідками від 02 серпня 2011 року №227/05, від 10 серпня 2011 року №22 та від 29 серпня 2011 року №80.

У серпні та жовтні 2011 року позивач звертався до УПФУ в м. Рівне Рівненської області із заявами про призначення пенсії, оскільки вважав, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Листом від 24 жовтня 2011 року №3760/11 відповідач повідомив, що ОСОБА_4 не має права на таку пенсію через відсутність документів, що підтверджують його зайнятість у новому будівництві в період роботи з 24 травня 1976 року по 03 травня 1983 року; посада виконроба по монтажу ліфтів на новому будівництві, на якій він працював з 04 травня 1983 року по 09 квітня 1987 року не передбачена Списком № 2 (далі - Список № 2), затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, а уточнююча довідка за цей період не відповідає установленій формі.

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції погодився з доводами УПФУ в м. Рівне Рівненської області щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 має право на призначення такої пенсії за Списком № 2 з дня звернення за призначенням пенсії, оскільки посада виконроба, на якій він працював з 04 травня 1983 року по 09 квітня 1987 року в СРБУ «Ровноліфт» передбачена Списком № 2.

Згідно із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, рішення апеляційного суду не відповідає цим вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За правилами частини 1 статті 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 06 грудня 1991 року» - до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

У період роботи позивача з 24 травня 1976 року по 09 квітня 1987 року діяв Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР № 1173, Розділом ХХІХ якого, передбачались професії майстра (десятника) та виконроба.

Водночас, ці професії надавали право на пільгову пенсію за умови, якщо такі особи були задіяні у будівництві будівель та споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту та зв'язку, житлових та культурно-побутових, а також наземних будівель і споруд шахт, копалень та комунікацій.

Таким чином, за приписами наведеної норми, працівник має право на призначення пенсії на пільгових умовах у випадку, якщо він працював майстром або виконробом на підприємстві, задіяному у будівництві об'єктів, перелік яких визначений Розділом ХХІХ Списку №2.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій здійснюється відповідно до Порядку № 637, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (пункт 20 Порядку).

Отже, уточнююча довідка вимагається у разі відсутності відомостей у трудовій книжці.

Вирішуючи спір, апеляційний суд дійшов висновку про можливість зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача у СРБУ «Ровноліфт» з 1983 по 1987 роки.

Правова оцінка періодів роботи ОСОБА_4 з 1976 по 1993 на інших посадах та на інших підприємствах, зокрема, в ТП «Ровнохімбуд» та БМУ «Промбуд-8» в судовому рішенні відсутня.

Крім того, як зазначено вище, підстави виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах визначені статтями 13, 100 Закону № 1788-ХІІ, зокрема, такими умовами є досягнення відповідного віку на час звернення за пенсією, стажу роботи, в тому числі пільгового.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції не встановив чи досяг ОСОБА_4 на день звернення до органу Пенсійного фонду необхідного віку, не перевіряв чи має позивач достатній загальний та пільговий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії, відповідно до частини 1 статті 100 Закону № 1788-ХІІ.

Зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 2 статті 227 КАС України).

Враховуючи наведене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід звернути увагу на наступне.

Постановою Пенсійного фонду від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», норми якого діяли на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Пунктом 1 цього Порядку встановлено, що заявник особисто або через свого представника повинен подати заяву про призначення пенсії безпосередньо до органу, що її призначає, за місцем свого проживання (реєстрації). Додатком 4 до Порядку № 22-1 затверджено форму такої заяви.

Отже, право на пенсію виникає за наявності визначених статтями 13, 100 Закону №1788-ХІІ умов, з часу звернення особи за її призначенням до органу Пенсійного фонду із заявою, встановленої форми.

З матеріалів справи видно, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про призначення пенсії, проте зобов'язуючи відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення, апеляційний суд не зазначив з якої дати ця пенсія повинна бути призначена ОСОБА_4

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Головчук
Судді Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак