Справа № 826/3194/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

13 березня 2015 року №826/3194/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової А.В., суддів Кротюка О.В., Мазур А.С., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаДержавної виконавчої служби України головного державного виконавця Державної виконавчої служби України Артемчука Тараса Володимировича, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві
провизнання протиправною та скасування постанови віл 04.02.2015 та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, головного державного виконавця Державної виконавчої служби України Артемчука Тараса Володимировича, третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про:

визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Державної виконавчої служби України Артемчука Тараса Володимировича від 04.02.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження;

зобов'язання відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України прийняти виконавчий лист від 04.12.2014 №826/2581/14, виданий Окружним адміністративним судом міста Києва та відкрити по ньому виконавче провадження по примусовому виконанню цього судового рішення;

стягнення з Державної виконавчої служби України на корить ОСОБА_1 судових витрат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що державним виконавцем протиправно відмовлено у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 04.12.2014 №826/2581/14, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву суду не надав.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 04.02.015 ВП№46333946 по примусовому виконанню виконавчого листа від 04.12.2014 №826/2581/14, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва.

Позивач посилаючись на протиправність оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.02.015 ВП№46333946, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що на державного виконавця покладено обов'язок вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження визначений в частині першій статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» та включає в себе:

1) пропуск встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкритті виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6.1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкритті ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із заявою від 30.01.2015 про примусове виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2014 №826/2581/14.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 04.02.015 ВП№46333946 по примусовому виконанню виконавчого листа від 04.12.2014 №826/2581/14, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов'язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві прийняти в експлуатацію об'єкт «Мансарда літера «А» індивідуального житлового будинку, гараж літера «Д», сарай літера «Ж» по АДРЕСА_1 у Святошинському районі міста Києва» на підставі декларації ОСОБА_1 про готовність об'єкта до експлуатації від 30.12.2013.

Постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.02.015 ВП№46333946, мотивовано тим, що боржником в даному виконавчому провадженні є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (код ЄДРОПУ 37772089), що відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, (отриманих відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 №1846/5 "Про ствердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", є юридичною особою, утвореною згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 549, діяльність якої не припинено.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №549 «Про творення територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції.

Так, відповідно до статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

Отже відмова у відкритті виконавчого провадження (відмова в прийнятті до провадження виконавчого документа) мотивована пунктом 4 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Також з матеріалів справи вбачається, що з огляду на наявність постанови відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 04.02.015 ВП№46333946 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), позивач звернувся з відповідним виконавчим листом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві від 04.03.2015 ВП№46701741 відкрито виконавче провадження із виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 №826/2581/14.

Аналізуючи надані сторонами докази суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» відбувається реорганізація органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Згідно з пунктом 2 вказаної постанови Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Зокрема, на базі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві утворено структурний територіальний підрозділ апарату Державної архітектурно - будівельної інспекції, а саме - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, який є правонаступником Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києві.

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади, права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України, тобто переходять до новоутворених органів.

Таким чином, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, який було утворено наказом голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 10.10.2014 №272, є територіальним органом утвореним як структурний територіальний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції (без права юридичної особи) та є правонаступником боржника - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Проте, враховуючи, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві не є самостійною юридичною особою, то боржником фактично має бути Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому листі Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 №826/2581/14 боржником зазначено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Разом з тим, на момент звернення до Державної виконавчої служби України з виконавчим листом від 04.12.2014 №826/2581/14 позивачу вже було відомо про те, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві втратила статус юридичної особи, що підтверджується заявою стягувача від 30.01.2015.

Відповідно до частини першої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Разом з тим, позивачем не надано доказів звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, тобто особою, яка має відповідну юридичну правосуб'єктність (статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо правомірності відмови Державної виконавчої служби України у відкритті виконавчого провадження, оскільки питання про заміни сторони виконавчого провадження на момент звернення позивача до Державної виконавчої служби України з виконавчим листом не було вирішеним.

Окрім того, що стосується відкритого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві виконавчого провадження №46701741, то після вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, матеріали виконавчого провадження №46701741 мають бути скеровані до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в установленому розділом VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень порядку.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене та керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Суддя Кротюк О.В.

Суддя Мазур А.С.