Справа № 811/3789/13-а
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2014 рокусправа № 811/3789/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Криворізької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.01.2014 р.

у справі № 811/3789/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - позивач)

до відповідача Криворізької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач)

про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача:

- № від 18.11.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 15 892,80 грн., у тому числі 10 595,20 грн. основного платежу та 5 297,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 18.11.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 199 789,35 грн., у тому числі 159 831,48 грн. основного платежу та 39 957,87 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.01.2014 р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 18 листопада 2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 15 892,80 грн., у тому числі 10 595,20 грн. основного платежу та 5 297,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 18 листопада 2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 199 789,35 грн., у тому числі 159 831,48 грн. основного платежу та 39 957,87 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідачем не надано доказів, що будь-які бухгалтерські документи або цивільно-правові договори укладено з порушенням встановлених вимог. Також, відповідачем не надано доказів, які б вказували на невідповідність правочинів позивача актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність рішення суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.01.2014 р та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що в ході проведення перевірки було встановлено, що ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс» є контрагентами позивача.

Відповідач вважає, що суд не надав належної оцінки обставинам, що викладені довідці ДПІ у Вишгородському районі Київської області ДПС від 16.07.2012 року « 161/22-00/24715471 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Кондор» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами, якими сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит за липень, серпень, вересень 2011 року».

Як свідчить зміст названої довідки, у ПП «Кондор» відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру.

Відповідно до довідки Онуфріївського відділення Світловодської ОДПІ Кіровоградської області ДПС « 00012/1600/37187272 від 30.09.2011 року «Про проведення перевірки суб'єкта господарювання ПП «АВ-Магістраль», щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків відомостей за вересень-грудень 2010 року та січень-серпень 2011 року» встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Також, від відділу перевірок фінансових установ та контролю за операціями в сфері ЗЕД управління податкового контролю Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської області ДПС надійшов акт від 06.06.2013 року № 87/22-7/38211940 «Про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «Біанс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Базисстандарт» за липень 2012 року, з ТОВ «Браво СРЛ» за серпень-вересень 2012 року та з ТОВ «Аквалон М» за жовтень 2012 року», у якому зазначено, що підприємством було сформовано податковий кредит за рахунок постачальників, по яким актами зустрічних звірок встановлено нереальність проведених операцій, відсутність ознак товарності проведених операцій.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін. Вважає судове рішення законним та обґрунтованим.

Представники сторін до суду не прибули. Про час та місце судового розгляду сторони було сповіщено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 15.10.2013 р. по 28.10.2013 р. посадовими особами відповідача відповідно до направлень № 538, № 539 від 15.10.2013 р. (а.с.101, 102, Т.2) на підставі наказів № 885 від 30.09.2013 р., № 969 від 16.10.2013 р. проведено документальну планову виїзну перевірку з питання дотримання позивачем вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої складено акт №238/11-23-17-01/НОМЕР_3 від 04.11.2013 р., за висновками якого з боку позивача встановлені наступні порушення:

- п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 159 831,48 грн., в тому числі за 2011 рік в сумі 142 937,64 грн., 2012 рік в сумі 16 893,84 грн.;

- п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим донараховано податок на додану вартість на загальну суму 10 595,20 грн., в тому числі за серпень 2012 року в сумі 7 238,00 грн., за вересень 2012 року в сумі 3 357,20 грн. (а.с.14-46, Т.1).

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- № від 18.11.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 15 892,80 грн., у тому числі 10 595,20 грн. основного платежу та 5 297,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.49, Т.1);

- № від 18.11.2013 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 199 789,35 грн., у тому числі 159 831,48 грн. основного платежу та 39 957,87 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.50, Т.1).

Як встановлено у судовому засіданні, грошові зобов'язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями визначено податковим органом у зв'язку з:

- завищенням валового доходу за 2012 рік на суму 59 000,00 грн. (з огляду на включення до валових доходів поповнення рахунку власними коштами) та завищенням валових витрат на суму 962 409,75 грн., у тому числі за 2011 рік - 850 433,75 грн. (з огляду на включення до складу витрат коштів за господарськими операціями з ПП «АВ-Магістраль» та ПП «Кондор», які, на думку податкового органу, не носять реального характеру), за 2012 рік - 111 976,00 грн. (з огляду на включення до складу витрат 52 976,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Біанс», які, на думку податкового органу, не носять реального характеру та 59 000,00 грн., які не відповідають отриманому доходу у 2012 році);

- завищенням податкового кредиту у загальному розмірі 10 595,20 грн., у тому числі за серпень 2012 року на суму 7 238,00 грн. та за вересень 2012 року на суму 3 357,20 грн. у зв'язку з включенням до їх складу сум ПДВ за господарськими взаємовідносинами з ТОВ «Біанс», які, на думку податкового органу, не носять реального характеру.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, податковий орган не погоджується з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на те, що показники податкової звітності позивача визначені на підставі документів, оформлених контрагентами позивача ПП «АВ-Магістраль», ПП «Кондор» та ТОВ «Біанс», реальні господарські операції з якими у позивача, на думку податкового органу, були відсутні.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками відповідача, виходячи з такого.

Як свідчать докази,надані у справу, у відповідності до договору постачання нафтопродуктів № 11-6/1 від 15.06.2011 р. (а.с. 53-57, Т.1) ПП «АВ-Магістраль» здійснило постачання позивачу бітуму дорожнього, зокрема, у червні 2011 року на суму 149 370,00 грн., у тому числі ПДВ - 24 895,00 грн., у липні 2011 року на суму 291 873,28 грн., у тому числі ПДВ - 48 645,55 грн., що підтверджується податковими та видатковими накладними (а.с.61, 62, 65, 66, 73, 74, Т.1). Суму витрат за господарськими операціями з ПП «АВ-Магістраль» у розмірі 367 702,73 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2011 рік (а.с.128-130, Т.1).

Оплата товару придбаного у ПП «АВ-Магістраль» здійснювалася позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується виписками з банківського рахунку (а.с.93-106, Т.1).

Транспортування товару придбаного позивачем у ПП «АВ-Магістраль» здійснювалося ПП «Кондор» власними транспортними засобами (а.с.193, Т.2), на підтвердження чого до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.63, 67, 75, Т.1).

Відповідно до договору № Р06/04-11 від 27.04.2011 р. (а.с.51-52, Т.1) ПП «Кондор» здійснило постачання позивачу бітуму дорожнього, зокрема, у липні 2011 року на суму 224 652,78 грн., у тому числі ПДВ - 37 442,13 грн., у серпні 2011 року на суму 214 357,00 грн., у тому числі ПДВ - 35 726,17 грн., у вересні 2011 року на суму 140 267,40 грн., у тому числі ПДВ - 23 377,90 грн., що підтверджується податковими та видатковими накладними (а.с.69, 70, 77-79, 82, 83, Т.1). Суму витрат за господарськими операціями з ПП «Кондор» у розмірі 482 730,98 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2011 рік (а.с.128-130, Т.1).

Оплата товару придбаного у ПП «Кондор» здійснювалася позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується виписками з банківського рахунку (а.с.93-106, Т.1).

Транспортування придбаного товару здійснювалося ПП «Кондор» власними транспортними засобами (а.с.193, Т.2), на підтвердження чого до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.71, 80, 84, Т.1).

У відповідності до договору поставки № 12 від 02.08.2012 р. (а.с.58-59, Т.1, а.с.182, Т.2) ТОВ «Біанс» здійснило постачання позивачу палива котельного коксохімічного, зокрема, у серпні 2012 року на суму 43 428,00 грн., у тому числі ПДВ - 7 238,00 грн., у вересні 2012 року на суму 20 143,20 грн., у тому числі ПДВ - 3 357,20 грн., що підтверджується податковими та видатковими накладними (а.с.86, 88, 89, 92, Т.1, а.с.178, 180, 184, 186, Т.2). Суму витрат за господарськими операціями з ТОВ «Біанс» у розмірі 52 976,00 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2012 рік (а.с.156-164, Т.1), а суму ПДВ 10 595,20 грн. - до складу податкового кредиту, у тому числі за серпень 2012 року в сумі 7 238,00 грн. (а.с.168-172, Т.1), за вересень 2012 року в сумі 3 357,20 грн. (а.с.174-179, Т.1).

Оплата товару придбаного у ТОВ «Біанс» здійснювалася позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується виписками з банківського рахунку (а.с.110-115, Т.1).

Транспортування придбаного товару здійснювалося ТОВ «Біанс» транспортними засобами орендованими у ОСОБА_3 відповідно до договору від 04.05.2012 р. (а.с.174, 188, Т.2), на підтвердження чого до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.87, 91, Т.1, а.с.181, 187, Т.2).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України № 996-ІV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Під час судового розгляду справи позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження факту здійснення господарських операцій.

Актом перевірки не спростовується той факт, що ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс» на момент здійснення фінансово-господарських операцій з позивачем були зареєстровані у встановленому порядку як платники ПДВ, які мали право виписувати та надавати податкові накладні.

Крім того, на день розгляду справи не існує судових рішень, вироків суду, які б були підтвердженням фіктивної діяльності ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс», визнання недійсними їх установчих документів, та/або злочинної діяльності (скоєння злочинів) посадових осіб цих підприємств.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У відповідності п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, слід погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивач належним доказами підтвердив визначені ним показники податкової звітності з податку на додану вартість та податку на прибуток за операціями з ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс».

Доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача, не приймаються судом апеляційної інстанції, виходячи з такого.

В обґрунтування правомірності податкових повідомлень-рішень відповідач посилається на довідку ДПІ у Вишгородському районі Київської області ДПС від 16.07.2012 року « 161/22-00/24715471 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Кондор» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами, якими сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит за липень, серпень, вересень 2011 року», довідку Онуфріївського відділення Світловодської ОДПІ Кіровоградської області ДПС « 00012/1600/37187272 від 30.09.2011 року «Про проведення перевірки суб'єкта господарювання ПП «АВ-Магістраль», що до підтвердження господарських відносин із платниками податків відомостей за вересень-грудень 2010 року та січень-серпень 2011 року» та акт від 06.06.2013 року № 87/22-7/38211940 «Про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «Біанс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Базисстандарт» за липень 2012 року, з ТОВ «Браво СРЛ» за серпень-вересень 2012 року та з ТОВ «Аквалон М» за жовтень 2012 року», у яких зазначено, що фінансово-господарська діяльність контрагентів позивача - ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс» здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної право-дієздатності ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс», фінансово-господарські взаємовідносини між ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс» та контрагентами є фіктивними правочинами, та такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків.

Посилання відповідача на названі документи перевірок не приймаються судом виходячи з такого.

Поняття недійсного правочину та його визначення міститься у Цивільному кодексі України, норми якого згідно ч.2 ст. 1 ЦК України на податкові правовідносини не поширюються.

Крім того, слід зазначити, що податкове законодавство не пов'язує показники податкового обліку осіб з обставинами щодо дійсності правочинів, якщо вчиняються платниками податків.

Що стосується доводів відповідача про відсутність господарських операцій між позивачем та ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс», слід зазначити наступне.

Як зазначено вище, на день розгляду справи не існує судових рішень, вироків суду, які б були підтвердженням фіктивної діяльності ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс», визнання недійсними їй установчих документів та/або злочинної діяльності (скоєння злочинів) посадових осіб названих підприємств та позивача.

Колегія суддів зазначає, що податкове законодавство України не ставить в залежність право покупця на податковий кредит від проведення перевірок податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб, а також наявності та змісту правових взаємовідносин цих осіб між собою.

Відсутність документального підтвердження сплати податку на додану вартість одним із постачальників товару у ланцюгу постачання не впливає на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту ПДВ, сплаченого при придбанні товару (послуг), оскільки Податковий кодекс України не ставить таке право покупця в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання постачальниками товару (послуг) своїх договірних (цивільно-правових) та податкових зобов'язань.

У разі, коли контрагенти покупця чи треті особи не виконали свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них. Будь-які факти, встановлені під час перевірки контрагентів, не є підставою для позбавлення покупця права на витрати та податковий кредит у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання права на кредит та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовного того, що під час судового розгляду відповідач не надав беззаперечних доказів щодо відсутності господарських операцій між позивачем та ПП «Кондор», ПП «АВ-Магістраль», ТОВ «Біанс».

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність і обґрунтованість прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень, тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, апеляційну скаргу Криворізької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Кіровоградській області слід залишити без задоволення, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.01.2014 р. - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.01.2014 р. у справі № 811/3789/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко