Справа № 872/668/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2015 рокусправа № 804/4683/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровська окружного адміністративного суду від 23 травня 2014 року у справі №804/4683/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області форми "В1" №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на загальну суму 28100026,00грн. та податкове повідомлення-рішення форми "Р" №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1011297,00грн., з яких 674198,00грн. - за основним платежем та 337099,00грн. - за штрафними санкціями. В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідач за результатами документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» дійшов помилкового висновку про завищення останнім від'ємного значення податку на додану вартість у деклараціях з податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад та грудень 2013 року, оскільки податковий кредит, що став підставою виникнення цього від'ємного значення, був правомірно сформований позивачем за результатами господарських операцій з придбання основних фондів для потреб власної господарської діяльності - залізничних вагонів, реальність яких підтверджується відповідними первинними документами, що були у повному обсязі надані до перевірки. При цьому постачальники залізничних вагонів повністю відобразили свої зобов'язання перед бюджетом з податку на додану вартість, що виникли внаслідок вищеозначених господарських операцій. Доводи Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про те, що означені господарські операції були здійснені з метою ухилення від сплати податків є безпідставними та необґрунтованими, тим більше, що ухилення від сплати податків є кримінальним злочином, при цьому жодного кримінального провадження за такими фактами не відкрито.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія» здійснено операції, розрахунки за які проведено шляхом перебігу акцій із залученням нерезидента з метою отримання грошової вигоди шляхом отримання відшкодування податку на додану вартість з бюджету та ухиленням від сплати податку. Крім того, позивачем протиправно віднесені до податкового кредиту декларації за вересень,жовтень, листопад,грудень 2013 року суми ПДВ від операції за рахунок перерахування грошових коштів за залізничні вагони-хопери.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до приписів частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" зареєстроване виконавчим комітетом Жовтневої районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська 04 серпня 2004р. та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків та, зокрема, є платником податку на додану вартість. На підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 та п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України посадовими особами Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх платежів за жовтень, листопад та грудень 2013 року. За результатами означеної перевірки було складено акт від 03 березня 2014р. №742/15-1/33115436, яким зафіксовано встановлене перевіркою порушення позивачем приписів п.198.2 ст.198 та п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що виявилося в тому, що: Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" було протиправно віднесено до податкового кредиту вересня 2013 року суму податку на додану вартість у розмірі 17777920,00грн., задекларовано суму бюджетного відшкодування в декларації з ПДВ за жовтень 2013 року (рядок 23.2) у розмірі 17433344,00грн., як таку, що є несплаченою до бюджету, що призвело до завищення від'ємного значення податку на додану вартість за вересень 2013 року на суму 17777920,00грн.; Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" було протиправно віднесено до податкового кредиту жовтня 2013 року суму податку на додану вартість у розмірі 3562120,00грн., задекларовано суму бюджетного відшкодування в декларації з ПДВ за листопад 2013 року (рядок 23.2) у розмірі 2887922,00грн., як таку, що є несплаченою до бюджету, що призвело до заниження податку на додану вартість за жовтень 2013 року на суму 674198,00грн.; Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" було протиправно віднесено до податкового кредиту листопада 2013 року суму податку на додану вартість у розмірі 7778760,00грн., задекларовано суму бюджетного відшкодування в декларації з ПДВ за грудень 2013 року (рядок 23.2) у розмірі 7778760,00грн., як таку, що є несплаченою до бюджету, що призвело до завищення від'ємного значення податку на додану вартість за жовтень 2013 року на суму 7778760,00грн.; Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" було протиправно віднесено до податкового кредиту грудня 2013 року суму податку на додану вартість у розмірі 1724100,00грн., що призвело до завищення від'ємного значення податку на додану вартість за грудень 2013 року на суму 1724100,00грн. На підставі акту перевірки від 03 березня 2014р. №742/15-1/33115436 керівником Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 20 березня 2014р. було винесено податкове повідомлення-рішення форми "В1" №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на загальну суму 28100026,00грн., а також податкове повідомлення-рішення форми "Р" №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1011297,00грн., з яких 674198,00грн. - за основним платежем та 337099,00грн. - за штрафними санкціями .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Враховуючи положення з п. 200.1 ст. 200 Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2. ст.200 зазначеного кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При цьому, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3 цієї ж статті).

У відповідності до п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченої відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання з податку на додану вартість та сумою податкового кредиту податкових періодів вересень-грудень 2013 року є віднесення позивачем до складу податкового кредиту цих періодів сум податку на додану вартість за господарськими операціями з Приватним акціонерним товариством «Стахановський вагонобудівний завод» та Приватним акціонерним товариством «Дніпровагонмаш».

Враховуючи положення п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митні території України, - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг".

Частиною 2 ст. 3 вищезазначеного Закону встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Пунктом 1 ст. 9 зазначеного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, що між Товариством з обмеженою відплвідальністю "Металургійна транспортна компанія" та Приватним акціонерним товариством "Стахановський вагонобудівний завод" було укладено договір поставки продукції №14 від 28 серпня 2013р., згідно умов якого Публічне акціонерне товариство "Стахановський вагонобудівний завод", як постачальник, зобов'язувався поставити, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія", як покупець, прийняти та оплатити нові вагони-хопери для сипких вантажів моделі 19-970-01 з об`ємом кузова 110 куб.м (для перевезення зерна), ТУ У 35.2-00210890, в загальній кількості 100 штук на умовах, викладених в даному Договорі (т.1 а.с.67-75). 20 листопада 2013 року між позивачем та його контрагентом Публічним акціонерним товарисовм "Стахановський вагонобудівний завод" була укладена додаткова угода №6 до договору поставки продукції №14 від 28.08.2013р., згідно п.1 якої Публічне акціонерне товариство "Стахановський вагонобудівний завод", як постачальник, зобов'язувався поставити, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія", як покупець, прийняти та оплатити нові вагони-хопери для сипких вантажів моделі 19-970 з об`ємом кузова 110 куб.м (для перевезення зерна) в кількості 350 шт., моделі 19-970-01 з об`ємом кузова 110 куб.м (для перевезення зерна) в кількості 300 шт. у відповідності до ТУ У 35.2-4:2012, в загальній кількості 650 штук на умовах, викладених в даному Договорі .

У Специфікації №5 від 10 вересня 2013р., яка є невід'ємним додатком до Договору поставки продукції №14 від 28.08.2013р., було визначено вид, кількість та вартість товару, який має бути поставлений Публічним акціонерним товариством "Стахановський вагонобудівний завод" позивачу, а саме: вказано, що це вагони-хопери для сипких вантажів моделі 19-970-01 з об`ємом кузова 110 куб.м (для перевезення зерна), ТУ У 35.2-4:2012 (без внутрішнього покриття, колір кузова - зелений) в загальній кількості 100 штук на загальну суму 53922000,00 грн., у тому числі ПДВ - 8987000,00 грн.; розрахунки здійснюються в гривнях шляхом банківського переводу грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Постачальник протягом трьох робочих днів після підписання даної специфікації надає покупцю рахунок на оплату 100% від вартості загальної кількості вагонів по Специфікації. На підставі наданого рахунку покупець не пізніше 27.09.2013р. здійснює передплату за вагони на розрахунковий рахунок постачальника у розмірі 80% від загальної вартості, тобто 43137600,00грн. з ПДВ. Оплата вартості залишку 20% від загальної вартості вагонів, тобто 10784400,00грн. з ПДВ здійснюється покупцем протягом трьох банківських днів з дати підписання на підприємстві Акту технічного приймання вагонів.

У Специфікації №6 від 20.11.2013р., яка є невід'ємним додатком до Договору поставки продукції №14 від 28.08.2013р., було визначено вид, кількість та вартість товару, який має бути поставлений Публічним акціонерним товариством "Стахановський вагонобудівний завод" позивачу, а саме: вказано, що це вагони-хопери для сипких вантажів моделі 19-970 з об`ємом кузова 110 куб.м (для перевезення зерна), ТУ У 35.2-4:2012 (без внутрішнього покриття, колір кузова - зелений) в загальній кількості 100 штук на загальну суму 51723000,00грн., у тому числі ПДВ - 8620500,00грн.; розрахунки здійснюються в гривнях шляхом банківського переводу грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Постачальник протягом трьох робочих днів після підписання даної специфікації надає покупцю рахунок на оплату 100% від вартості загальної кількості вагонів по Специфікації. На підставі наданого рахунку покупець протягом п'яти банківських днів з моменту отримання рахунку здійснює передплату за вагони на розрахунковий рахунок постачальника у розмірі 80% від загальної вартості, тобто 41378400,00грн. з ПДВ. Оплата вартості залишку 20% від загальної вартості вагонів, тобто 10344600,00грн. з ПДВ здійснюється покупцем протягом трьох банківських днів з дати підписання на підприємстві Акту технічного приймання вагонів. Строк поставки вагонів до 20 грудня 2013 року, включно, партіями, не більше 50 штук (т.1 а.с.79-80).

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів , а саме: видаткові накладні №ВЗ-0001330 від 16.10.2013р., №ВЗ-0001351 від 23.10.2013р, №ВЗ-0001453 від 13.12.2013р. та №ВЗ-0001469 від 20.12.2013р., а також актів прийняття-передачі №13 від 16.10.2013р., №14 від 16.10.2013р., №15 від 13.12.2013р. та №16 від 20.12.2013р. ; платіжні доручення: від 23.09.2013р. №2232 на суму 43137600,00грн., у тому числі ПДВ - 7189600,00грн. за 80 вагонів; від 18.10.2013р. №2458 на суму 5392200,00грн., у тому числі ПДВ - 898700,00грн. за 10 вагонів; від 24.10.2013р. №2519 на суму 3580632,86грн. з ПДВ; від 25.11.2013р. №2852 на суму 41378400,00грн. у тому числі ПДВ - 6896400,00грн.; від 26.11.2013р. №2868 на суму 1811567,14грн. з ПДВ; від 16.12.2013р. №3114 на суму 5172300,00грн. у тому числі ПДВ - 862050,00грн.; від 23.12.2013р. №3175 на суму 3564300,00грн. з ПДВ; податкові накладні: №82 від 23.09.2013р. на суму передплати за поставлені згідно Специфікації №5 від 10.09.2013р. 80 вагонів у розмірі 43137600,00грн., в тому числі ПДВ - 7189600,00грн.; №88 від 18.10.2013р. на суму оплати за поставлені згідно Специфікації №5 від 10.09.2013р. 10 вагонів у розмірі 5392200,00грн., в тому числі ПДВ - 898700,00грн.; №120 від 23.10.2013р. на суму оплати за поставлені згідно Специфікації №5 від 10.09.2013р. 10 вагонів у розмірі 5392200,00грн., в тому числі ПДВ - 898700,00грн.; №47 від 25.11.2013р. та №49 від 26.11.2013р. на загальну суму передплати за поставлені згідно Специфікації №6 від 20.11.2013р. вагони у розмірі 41378400,00грн., в тому числі ПДВ - 6896400,00грн.; №28 від 16.12.2013р. та №50 від 20.12.2013р. на загальну суму за поставлені згідно Специфікації №6 від 20.11.2013р. вагони у розмірі 10344600,00грн., в тому числі ПДВ - 1724100,00грн.

Між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Дніпровагомаш» 01 серпня 2013 року було укладено договір №1090, згідно якого Публічне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш", як постачальник, зобов'язувався поставити та передати у власність Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія", як покупцю, на умовах цього Договору, а покупець, зобов'язувалося своєчасно оплатити та прийняти товар. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 07 жовтня 2013р. поставка товару згідно специфікації №1 здійснювалась на умовах FCА - станція Правда Придніпровської з/д., код станції 451701, згідно Інкотермс 2010. Датою поставки, переходу права власності, а також ризику ймовірної загибелі або пошкодження товару, є дата накладної станції відправлення - роздруківка електронного документа. В підтвердженні виконання договору були наданні наступні первинні документи: видаткових накладних №38 від 12.10.2013р., №39 від 15.10.2013р., №42 від 18.10.2013р., №43 від 29.10.2013р., №44 від 29.10.2013р., №45 від 31.10.2013р., №46 від 05.11.2013р., №47 від 07.11.2013р. та №48 від 12.11.2013р., а також актів прийняття-передачі №1/01/1090-15 від 12.10.2013р., №2/01/1090-15 від 15.10.2013р., №3/01/1090-15 від 18.10.2013р., №4/01/1090-15 від 29.10.2013р., №5/01/1090-15 від 30.10.2013р., №6/01/1090-15 від 31.10.2013р., №7/01/1090-15 від 05.11.2013р., №8/01/1090-15 від 07.11.2013р. , №9/01/1090-15 від 12.11.2013р. ; платіжними дорученнями: від 23.09.2013р. №389 на суму 63529920,00грн., в тому числі ПДВ - 10588320,00грн. за 120 вагонів; від 08.10.2013р. №2369, від 14.10.2013р. №2408, від 18.10.2013р. №2459, від 29.10.2013р. №2574, від 31.10.2013р. №2611 на загальну суму 10588320,00грн., в тому числі ПДВ - 1764720,00грн. за 20 вагонів; від 04.11.2013р. №2651, від 06.11.2013р. №2681, від 11.11.2013р. №2739 на загальну суму 5294160,00грн., у тому числі ПДВ - 882360,00грн. за 10 вагонів; податкові накладні: №22 від 23.09.2013р. на суму передплати за поставлені згідно Специфікації №1 від 01.08.2013р. 120 вагонів у розмірі 63529920,00грн., в тому числі ПДВ - 10588320,00грн.; №10 від 08.10.2013р., №18 від 14.10.2013р., №23 від 18.10.2013р., №36 від 29.10.2013р., №38 від 29.10.2013р., №46 від 31.10.2013р. на загальну суму 10588320,00грн., в тому числі ПДВ - 1764720,00грн. за 20 вагонів; №2 від 04.11.2013р., №5 від 06.11.2013р. та №9 від 11.11.2013р. на загальну суму 5294160,00грн., у тому числі ПДВ - 882360,00грн. за 10 вагонів.

Всі первинні документи, надані позивачем на перевірку, відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", не викликають сумнівів щодо їх достовірності та підтверджують фактичне здійснення господарської операції між сторонами за умовами договору.

Щодо посилань відповідача на вчинення позивачем правочинів, які не спрямовані на настання реальних наслідків, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідно до презумпції правомірності правочину всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочини ухвалюється судове рішення.

Так, законом не передбачена можливість визначення податковим органом правочину нікчемним під час проведення перевірки суб'єкта господарювання на підставі припущень, що відповідні господарські операції проведені з певними контрагентами було здійснено без наміру створення правових наслідків. Адже, в окремому випадку, факт недійсності правочину може бути встановлено рішенням суду. Крім того, відповідно до ст. 234 Цивільного кодексу України, фіктивний правочин визнається судом недійсним. При цьому фіктивним правочином є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Натомість відповідачем не були надані відповідні судові рішення щодо визнання, укладених правочинів недійсними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності спірного податкове повідомлення-рішення; доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровська окружного адміністративного суду від 23 травня 2014 року у справі №804/4683/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко