Справа № 820/18029/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.Справа № 820/18029/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

позивача - ОСОБА_1, представників: відповідача - Зеленського М.С., третьої особи - Маховицького М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокуратури міста Харкова на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2015р. по справі № 820/18029/14

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури міста Харкова

третя особа Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Прокуратури міста Харкова (далі по тексту - відповідач), третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі по тексту - ГУ МВСУ в Харківській області), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність прокуратури м. Харкова відносно не направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд;

- зобов'язати прокуратуру м. Харкова направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області, необхідні для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та про постанову прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури міста Харкова, третя особа: головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в частині позовних вимог про зобов'язання прокуратури м. Харкова направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документи необхідні для видалення відомостей за кримінальною справою №9938 про зміну запобіжного заходу на підписку про невиїзд відповідно до постанови від 28.04.1971 року залишено без розгляду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року по справі №820/18029/14 адміністративний позов ОСОБА_1 до прокуратури міста Харкова, третя особа: головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання дій протиправними - задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність прокуратури м. Харкова відносно не направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про арешт ОСОБА_1 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Зобов'язано прокуратуру м. Харкова направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документи необхідні для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938.

Відповідач, Прокуратура міста Харкова, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2015 року; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі, а також його представник у судовому засіданні, вказав на порушення судом першої інстанції, зокрема, вимог ст.ст.9, 86, 159 КАС України. Зазначив, що за інформацією канцелярії прокуратури м. Харкова станом на 10.11.2014 року підтвердити надходження кримінальної справи № 9938 на додаткове розслідування до прокуратури міста з Комінтернівського районного суду м. Харкова неможливо, оскільки відсутні відповідні відомості. Пояснив, що книга обліку вхідної кореспонденції зберігається 3 роки. Звертає увагу на те, що в архіві прокуратури м. Харкова кримінальна справа № 9938 як закрита не значиться та відповідно до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, вищевказана справа не знищувалася. Крім того, пояснив, що УІАЗ ГУМВС України в Харківській області надано інформацію, що згідно обліків ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 05.12.2014 року є особою, яку: 04.02.1971 року заарештовано прокуратурою міста Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) під час досудового розслідування по кримінальній справі №9938. Постановою прокуратури міста Харкова від 28.04.1971 запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, на підставі ст.ст.151, 165 КПК України (в редакції 1960 року). Рішення по справі відсутнє. 25.10.1974 року ОСОБА_4 заарештовано прокуратурою Орджонікідзевського району міста Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) під час досудового розслідування по кримінальній справі №12502. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10.02.1975 ОСОБА_1 направлено на примусове лікування до психіатричної лікарні загального типу. Рішення по справі відсутнє. Пояснив, що на підставі п. 10.2.4. "а" Інструкції "Про порядок формування, ведення і використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України", затвердженою спільним наказом МВС України та ДДУПВП від 23.08.2002 року №823/188 облікові документи зберігатимуться до досягнення ОСОБА_1 80-річного віку. Згідно з вимогами Інструкції внесення змін до обліку здійснюється тільки після надання до УІАЗ ГУМВС України в Харківській власті копій процесуальних документів про прийняття остаточних рішень. Враховуючи відсутність відомостей щодо прийняття органами прокуратури рішення стосовно ОСОБА_1 по кримінальній справі №9938, вважає, що підстави для зняття відомостей у відношенні ОСОБА_1 щодо його арешту, а також зміни йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд - відсутні. Враховуючи зазначене, вважає позовні вимоги необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню.

Позивач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, а також в судовому засіданні, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що кримінальна справа №9938 була закрита за відсутності складу злочину, однак, на даний час, в управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Харківській області містяться відомості про арешт ОСОБА_1 у 1971 році. Таким чином, вважає, що бездіяльністю прокуратури м. Харкова відносно не направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд, було порушено його права та охоронювані законом інтереси. Враховуючи наведене, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, яке скасуванню не підлягає.

Представник третьої особи у судовому засіданні, з викладених підстав, просив справу розглянути на розсуд суду.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.10.2014 року позивач звертався до прокуратури м. Харкова з заявою щодо порушення положень Інструкції "Про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України" щодо направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд (а.с.15).

Листом від 24.10.2014 року відповідач повідомив позивача про те, що за інформацією канцелярії прокуратури м. Харкова підтвердити надходження кримінальної справи № 9938 на додаткове розслідування до прокуратури міста з Комінтернівського районного суду м. Харкова неможливо, в зв'язку з відсутністю відповідних відомостей. Також повідомлено, що в архіві прокуратури міста кримінальна справа № 9938 як закрита не значиться та відповідно до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, вищевказана справа не знищувалася (а.с. 16).

Не погоджуючись з не направленням відповідачем в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання такої бездіяльності протиправною та зобов'язання відповідача направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області, необхідні для видалення відомостей про його арешт та про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність прокуратури м. Харкова відносно не направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про арешт ОСОБА_1 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд та зобов'язання прокуратуру м. Харкова направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документи необхідні для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, суд першої інстанції виходив з того, що відмова в задоволенні заяви позивача щодо направлення відповідних документів до УІАЗ ГУМВС України в Харківській області для видалення відомостей про арешт ОСОБА_1 є протиправною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Так, спірні відносини врегульовані, зокрема, Інструкцією Державного департаменту з питань виконання покарань, про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 23.08.2002 року № 823/188, Конституцією України, Законом України "Про міліцію", "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про інформацію", міжнародні договори у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Згідно з ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про інформацію", основними принципами інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації.

Також, частиною 1 ст.5 Закону України "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

У відповідності до ч.2 ст.7 Закону встановлено, що суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 9 Закону передбачено, що основними видами інформаційної діяльності є створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорона та захист інформації.

Згідно з п.п. "в" п. 2.3 Інструкції Державного департаменту з питань виконання покарань, про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, в управліннях оперативної інформації регіональному обліку підлягають особи, кримінальні справи щодо яких припинені відповідно до ст.ст. 22, 44- 49 КК України.

Відповідно до п.п. "г" п. 10.2.4 вказаної Інструкції, термін зберігання цих облікових документів становить 10 років з дня припинення справи.

Пунктом 4 Інструкції визначено порядок складання облікових і коригувальних документів, терміни їх направлення до облікових підрозділів органів внутрішніх справ України.

У відповідності до п.4.1 Інструкції, облікові і коригувальні матеріали направляються до УОІ-ВОІ: слідчими органів внутрішніх справ, прокуратури, Служби безпеки, у провадженні яких знаходяться кримінальні справи або протокольні матеріали на осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності і щодо яких запобіжний захід у вигляді взяття під варту не обирався, - один примірник алфавітної картки форми 1 не пізніше 3 діб після винесення постанови: а) про притягнення як обвинуваченого; б) про закриття кримінальної справи відповідно до статей 22, 44 - 49, 97 КК України.

Підпунктом "в" пункту 6.1 Інструкції передбачено, що з метою контролю за надходженням рішень органів слідства, дізнання і судів у кримінальних справах із других примірників алфавітних карток форми 1 і дактилоскопічних карт на заарештованих утворюються контрольні картотеки (окремо по кожному із слідчих ізоляторів). Щодо осіб, притягнутих як обвинувачені без обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, контроль здійснюються за єдиними журналами обліку кримінальних справ і осіб, що вчинили злочини.

Пунктом 7.1. Інструкції встановлено, що з метою забезпечення повноти подання і якості оформлення обліково-реєстраційних документів здійснюється постійний контроль за належною фіксацією в них інформації про об'єкти обліку.

Управління (відділи) оперативної інформації використовують такі форми контролю за повнотою і достовірністю облікових документів: - ведення контрольних картотек на осіб, щодо яких запобіжним заходом обрано взяття під варту (по кожному СІЗО, тюрмі, УВП окремо); приймання від слідчих та дізнавачів правоохоронних органів, перелічених у пункті 4.1, статистичних карток на осіб, які скоїли злочини (форма 2), та на злочини, за вчинення яких особам пред'явлено обвинувачення (форма 4), - здійснюється за наявності алфавітних карток ф.1 (додаток 1) на цих осіб; проведення звірень з обліками зацікавлених служб не рідше одного разу на рік.

Крім того, підпунктом "в" пункту 11 зазначеної Інструкції передбачено порядок вилучення з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.1971 року позивач був арештований прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) під час досудового розслідування по кримінальній справі №9938.

За рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова вказана кримінальна справи повернута на додаткове розслідування.

Постановою прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року до ОСОБА_1 застосована міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

Листом від 15.08.2014 року №8/6 А-26,28 позивачу відмовлено у надісланні відповідних документів до УІАЗ ГУМВС України в Харківській області та зняття відомостей у відношенні ОСОБА_1, оскільки копії процесуальних документів про прийняття остаточного рішення відсутні.

На звернення ОСОБА_1 до прокуратури м. Харкова, листом від 24.10.2014 року відповідач повідомив позивача про те, що за інформацією канцелярії прокуратури м. Харкова підтвердити надходження кримінальної справи № 9938 на додаткове розслідування до прокуратури міста з Комінтернівського районного суду м. Харкова неможливо, в зв'язку з відсутністю відповідних відомостей. Також повідомлено, що в архіві прокуратури міста кримінальна справа № 9938 як закрита не значиться та відповідно до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, вищевказана справа не знищувалася (а.с. 16).

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, що відносно позивача наявні лише дані щодо порушення кримінальної справи, арешт прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України та зміну запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

При цьому, колегія суддів зауважує, що підставами для поставлення на облік осіб, які засуджені або притягаються до кримінальної відповідальності, оголошені в розшук, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом: а) постанова про притягнення як обвинувачуваного; б) вирок суду; в) санкціоновані прокурором протоколи, складені відповідно до статті 426 КПК України; г) постанова про заведення оперативно-розшукової справи; ґ) постанова про затримання особи, яка підозрюється в занятті бродяжництвом.

В оперативно-довідкових картотеках (банках даних) ДІТ при МВС і територіальних УОІ-ВОІ облікові документи зберігаються незалежно від погашення або зняття судимості. В оперативно-довідкових картотеках облікові документи зберігаються постійно:

а) на засуджених за злочини проти основ національної безпеки України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку;

б) на засуджених до довічного позбавлення волі (у тому числі тих, хто раніше був засуджений до смертної кари);

в) на осіб, померлих у місцях позбавлення волі та під час слідства;

г) на осіб, що стали жертвами політичних репресій.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником відповідача було зазначено про те, що після повернення Комінтернівським районним судом кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 на додаткове розслідування, зазначене розслідування було проведено прокуратурою м.Харкова, однак, результати здійснених слідчих дій та яке прийнято рішення йому не відомі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до листа прокуратури міста Харкова від 24.10.2014 року Прокуратурою м.Харкова зазначено, 28.04.1971 року ОСОБА_1 змінено запобіжний захід на підписку про невиїзд та за результатами розслідування справа закрита (а.с. 16).

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування свого рішення покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб`єктом владним повноважень, а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів які б вказували на правомірність дій відповідача щодо відмови в задоволенні заяви позивача про надання відповідних документів до УІАЗ ГУМВС України в Харківській області для видалення відомостей про арешт ОСОБА_1

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відповідача були підстави для вчинення дій щодо вилучення з оперативно - довідкових картотек облікових документів, відомості щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді арешту.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання відповідача направити в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документи, необхідні для видалення відомостей про арешт позивача 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем порушено права позивача, що виразилось у перебуванні ОСОБА_1 на обліку в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області, як особи відносно якої порушено кримінальне переслідування, однак не вчинено заходів щодо поновлення порушеного права, у відповідності до вимог ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З приводу доводів апеляційної скарги про порушення позивачем встановленого законом строку для звернення до суду, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що позивач дізнався про порушення своїх прав 15.08.2014 року з листа ГУ МВСУ в Харківській області №8/6-А-2628, в якому зазначено, що згідно відомостям УІАХ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 є особою, яку 04.02.1971 року було заарештовано прокуратурою м.Харкова за ознаками злочину, передбаченого ст. 206 ч.2 КК України, кримінальна справи№9938. Постановою прокуратури м.Харкова від 28.04.1972 року запобіжний захід змінено на підписку про невиїзд, керуючись ст. ст.151, 165 КПК України. Рішення по справі немає. Так, колегія суддів вказує на те, що оскільки про порушення своїх прав та законних інтересів позивачу стало відомо 15.08.2014 року, тому позивачем не порушено вимог ст.99 КАС України. Отже, колегія суддів зауважує, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом, у зв'язку з чим в даному випадку не можуть бути застосовані положення ст. 100 КАС України. Доказів того, що позивачу було відомо про порушення його прав та законних інтересів раніше ніж 15.08.2014 року, відповідачем не було надано а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції. Таким чином, колегія суддів вважає вказані доводи Прокуратури міста Харкова хибними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначені норми та досліджені у справі докази, колегія суддів вважає, що прокуратура міста Харкова не вчиняючи дії відносно не направлення в УІАЗ ГУМВС України в Харківській області документів, необхідних для видалення відомостей про його арешт 04.02.1971 року прокуратурою м. Харкова за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 Кримінального кодексу України, кримінальна справа №9938, та постанови прокуратури м. Харкова від 28.04.1971 року про зміну йому міри запобіжного заходу на підписку про невиїзд, діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури міста Харкова залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2015р. по справі № 820/18029/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2015 р.