Справа № 826/14921/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 березня 2015 року м.Київ В/800/1340/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Голяшкін О.В., Калашнікова О.В., Чалий С.Я., Єрьомін А.В., Стрелець Т.Г.,

перевіривши заяву Київської митниці ДФС про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2014 року у справі №К/800/13430/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Руссо Хемі Дніпро» до Київської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови, стягнення надмірно сплачених сум, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Київська митниця ДФС звернулася із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2014 року у даній справі на підставі п.1 ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог заявник додає копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі №К/800/12978/14 та від 27 листопада 2014 року у справі №К/800/26209/14.

Відповідно до положень п.1 ст.237 КАС України заява про перегляд судового рішення може бути подана виключно за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень, спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року, якими задоволено частково позовні вимоги товариства, визнано протиправними та скасовано рішення митниці про коригування митної вартості товарів від 23 липня 2013 року №125000004/2013/110914/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23 липня 2013 року №125130000/2013/00662, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, з висновками яких погодився й суд касаційної інстанції, виходили із того, що в оскаржуваному рішенні митний орган не навів мотивованих доводів щодо того, що подані позивачем документи не дають підстав застосувати перший метод, а лише вказав про неможливість застосування методу за ціною договору з підстав неподання додаткових документів; крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження встановлення митним органом будь-яких невідповідностей документів ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі №К/800/12978/14, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування судами норм матеріального права, суд касаційної інстанції скасував рішення апеляційного суду та залишив в силі рішення першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог підприємства щодо скасування рішення митниці про коригування митної вартості товарів з підстав правомірності дій митниці через наявність у наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості товару розбіжностей, що унеможливили перевірку числового значення заявленої митної вартості, та ненадання додаткових документів для їх усунення. У зв'язку з ненаданням на вимогу митниці додаткових документів та не підтвердженням заявленої митної вартості, у митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, що дало митниці підстави для визначення митної вартості товарів за резервним методом оцінки згідно ст.64 Митного кодексу; митниця послідовно довела неможливість застосування попередніх методів.

Також, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог у справі №К/800/26209/14 ухвалою від 27 листопада 2014 року Вищий адміністративний суд України виходив із того, що надані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності, декларантом на їх усунення та підтвердження заявленої митної вартості додаткових документів не надано, з урахуванням обґрунтованості сумнівів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару дії митниці із коригування митної вартості судами визнані правомірними.

Зі змісту наведених рішень касаційних судів вбачається, що фактичні обставини у вказаних справах є різними, тому відсутні підстави вважати, що судами касаційної інстанції зроблені протилежні висновки щодо позовних вимог внаслідок неоднакового застосування одних і тих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстави для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України відсутні.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження заяви Київської митниці ДФС про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді