Справа № К/9991/89668/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року м. Київ К/9991/89668/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року в справі за її позовом до управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому зазначала, що відповідно до статей 42, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого законодавством. Проте відповідач сплачує зазначену допомогу в меншому розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість, яку просила стягнути починаючи з дати, що на шість місяців передує даті звернення до суду до припинення виплати допомоги. Також просила стягнути спірну допомогу у подвійному розмірі відповідно до статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 березня 2011 року позов задоволено: визнано протиправною відмову призначити та виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи з подвійного розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років; зобов'язано нарахувати та виплатити заборгованість по державній допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи з подвійного розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, починаючи з 16 серпня 2010 року по 28 березня 2011 року, з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу та зміни розміру прожиткового мінімуму.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково: зобов'язано нарахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з подвійного розміру, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, починаючи з 16 серпня 2010 року по 28 березня 2011 року з урахуванням проведених виплат. У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. У обґрунтування касаційної скарги посилалася на те, що безпідставно до спірних правовідносин було застосовано норми Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а не Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області та відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з 21 лютого 2010 року призначено щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до довідок Володимирецької районної санітарно-епідеміологічної станції Рівненської обласної санітарно-епідеміологічної станції ОСОБА_4 працює мед. статистом санітарно-гігієнічного відділу з 02 жовтня 2006 року, з 21 лютого 2010 року по 22 листопада 2012 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач має посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, а її дитина - посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, видане 01 грудня 2009 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в межах строку позовної давності по час постановлення рішення судом підлягають задоволенню у подвійному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком до шести років відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове, апеляційний суд виходив з того, що до спірних правовідносин застосовуються положення статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та пункту 10 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області № 630 ОСОБА_4 призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахованій в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особі, тому зазначені правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а не Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 01 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було передбачено, що допомога надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Зокрема, згідно зі змінами, внесеними до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», його дію поширено на застрахованих осіб. Водночас із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було виключено статті 40- 44.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачав, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційним зокрема пункт 25 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо виключення статей 40- 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Отже, з часу проголошення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а з 01 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Водночас частиною третьою статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» було визначено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на виконання статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Крім того, відповідно до пункту 17 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми право на виплату допомоги мають особи, зазначені в статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», яка на час виникнення спірних відносин поширювала свою дію щодо виплати допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» на виконання статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінет Міністрів України не визначав.

За таких обставин на відносини щодо виплати допомоги позивачу в межах строку звернення до суду - з 16 серпня 2010 року, поширюються норми спеціального закону, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а тому застосування апеляційним судом до спірних правовідносин положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а судом першої інстанції - розміру допомоги відповідно до прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, визначеного Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» незважаючи на посилання на положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», є помилковим.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов також до помилкового висновку що позивач просила здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в межах строку звернення до суду по час постановлення рішення судом. Звертаючись до суду 16 лютого 2011 року позивач просила здійснити перерахунок та виплату допомоги в межах шестимісячного строку звернення по день припинення її виплати.

Апеляційний суд не звернув увагу на дану помилку та в цій частині залишив рішення районного суду без змін.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим дітям та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги як допомога по догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у подвійному розмірі допомоги, передбаченої законодавством України, незалежно від факту роботи.

Пунктом 28 Розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» пункт 10 статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викласти в такій редакції: «щорічне безплатне забезпечення дитини-інваліда та одного з батьків чи особи, яка їх замінює, путівкою для будь-якого виду оздоровлення чи відпочинку. У разі неможливості надання путівки виплачується компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України».

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційним пункт 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а тому з часу проголошення даного Рішення відновила свою дію редакція пункту 10 статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачала виплату допомоги по догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею трирічного віку у подвійному розмірі.

У зв'язку з тим, що позивач та її дитина є потерпілими від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями, суди попередніх інстанцій правомірно зобов'язали відповідача здійснити виплату спірної допомоги у подвійному розмірі.

Відповідно до статті 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року скасувати.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 березня 2011 року змінити: абзац третій резолютивної частини судового рішення викласти в такій редакції: «Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у подвійному розмірі прожиткового мінімуму, встановленому статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» на одну працездатну особу, з 16 серпня 2010 року».

У решті судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г. Кобилянський/підпис/ І.Я. Олендер /підпис/