Справа № 810/5874/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5874/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській О.В.,

за участю:

позивач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Держземагентства у Бориспільському районі Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Управління Держземагентства у Бориспільському районі Київської області, у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про відмову у наданні висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельних ділянок, оформлені листами від 06-09/1928 від 19.09.2014 та №06-09/1930 від 19.09.2014, зобов'язати Управління надати висновки про погодження відповідних проектів землеустрою.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив у погодженні проектів землеустрою щодо відведення позивачу земельних ділянок, встановивши, що такі не відповідають вимогам чинного законодавства.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліга-Експерт», яке має відповідну ліцензію на проведення робіт із землеустрою, на замовлення позивача було розроблено проекти землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки для експлуатації та обслуговування приміщення-складу-заправки за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначені проекти землеустрою надавались розробником для погодження до відповідача.

Однак, листами від 19.09.2014 №06-09/1928 та №06-09/1930 відповідач повідомив розробника про те, що положення наданих проектів не відповідають вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій» та іншим підзаконними нормативно-правовим актами, а також містять ряд помилок, що покладено в основу відмови у погодженні таких.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, судова колегія зважає на наступне.

Відповідно до положень статті 25 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок являються одним із видів документації із землеустрою, яка розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про землеустрій» погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 185 Земельного кодексу України передбачено, що землеустрій здійснюється суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, а також коштів громадян та юридичних осіб. Землеустрій здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності є Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) - відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого указом Президента України від 08.04.2011 № 445/2011.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 цього Положення одним із основних завдань Держземагентства України є реалізація державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, бере участь у погодженні документації із землеустрою, організовує та проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу проектів землеустрою, документації з оцінки земель, а також матеріалів і документації державного земельного кадастру та надає за результатами її проведення відповідні висновки (пп. 2 п. 4 Положення).

Згідно пункту 7 Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Зі змісту частин четвертої - шостої статті 186-1 Земельного кодексу України слідує, що розробник подає вказаному органу за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначений орган зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до частини сьомої статті 186-1 Земельного кодексу України територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Аналіз приведених норм дає підстави для висновків, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який подається на погодження до уповноваженого органу, повинен відповідати вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, в тому числі положенням статті 50 Закону України «Про землеустрій».

Як було встановлено судом, розроблені на замовлення позивача проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 подавались на погодження до відповідача. Проте, таке погодження не було надано.

Обговорюючи правомірність відмови у наданні висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, колегія суддів звертає увагу на підстави такої відмови, викладені в листах відповідача від 19.09.2014 №06-09/1928 та №06-09/1930.

Так, в листі від 19.09.2014 №06-09/1928 Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області зауважило на тому, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, усупереч приписам статті 50 Закону України «Про землеустрій», не містить матеріалів перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), дозволу органу місцевого самоврядування на його розробку, нотаріально засвідченої письмової згоди ТОВ «СП «Промінь», який є користувачем частини земельної ділянки, на вилучення такої.

Також, відповідачем виявлено інші недоліки проекту землеустрою, а саме:

- на титульному листі та далі по проекту землеустрою не відображено у який правовий статус відводиться земельна ділянка;

- у пояснювальній записці наведена неповна законодавча база згідно якої розроблявся проект землеустрою;

- не визначено цільове призначення земельної ділянки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548;

- відсутня схема розташування земельної ділянки з нанесенням червоними лініями;

- експлікація угідь та матеріали по всьому проекту землеустрою не відповідають державній статистичній звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем);

- по проекту землеустрою наявні орфографічні помилки;

- у проекті землеустрою відсутній якісний картографічний матеріал (викопіювання з кадастрової карти (плану), на якому позначено чітке місце розташування земельної ділянки, чим порушено вимоги п. 15 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» та ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр»;

- у відомості обчислення площі земельної ділянки не вказаний землевласник або землекористувач;

- завдання на виконання робіт, яке міститься у проекті землеустрою, не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 № 266, якою затверджена типова форма договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та типове завдання;

- відсутній додаток до акту прийому-передачі межових знаків (відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 13.05.2010 № 376;

- наявна помилка в довжинах ліній меж земельної ділянки на планах.

Підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, згідно листа від 19.09.2014 №06-09/1930, також була невідповідність такого вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій», яка виявилась у відсутності матеріалів перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), завіреного мокрою печаткою витягу з рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, довідки органу державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) з мокрою печаткою.

Окрім того, відповідачем виявлено інші недоліки проекту землеустрою, а саме:

- на титульному листі і далі по проекту не відображено, у який правовий статус відводиться земельна ділянка;

- у пояснювальній записці наведена неповна законодавча база, згідно якої розробляється проект землеустрою;

- експлікація угідь та матеріали по усьому проекту землеустрою не відповідають державній статистичній звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем);

- по проекту землеустрою наявні орфографічні помилки;

- у проекті землеустрою відсутній якісний картографічний матеріал (викопіювання з кадастрової карти (плану), на якому позначено чітке місце розташування земельної ділянки;

- у відомості обчислення площі земельної ділянки не вказаний землевласник або землекористувач;

- завдання на виконання робіт не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 № 266, якою затверджена типова форма договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та типове завдання;

- відсутній додаток до акту прийому-передачі межових знаків (відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 13.05.2010 № 376);

- довідка сільської ради від 15.11.2013 № 1079 не завірена мокрою печаткою сільської ради;

- акт встановлення зовнішніх меж та передачі на зберігання межових знаків позивачу від 08.04.2013 не завірений мокрою печаткою сільської ради.

Попри наведене, відповідачем звернуто увагу на те, що відповідно до довідки Грибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області від 15.11.2013 №1079, за даними земельно-шнурової книги, позивач користується земельною ділянкою площею 0,17 га. Разом з тим, в проекті землеустрою йдеться про площу земельної ділянки - 0,2395 га.

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії проектів землеустрою, колегія суддів доходить висновку, що такі дійсно не відповідають вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій». Так, в обох проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок відсутні матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2, усупереч приведеній нормі, не містить дозволу органу місцевого самоврядування на його розробку та письмової згода землекористувача - ТОВ «СП «Промінь» на вилучення земельної ділянки. Фактичне користування даним підприємством частиною земельної ділянки підтверджується обліковими даними форми 6-зем, про що, зокрема, зазначено в проекті землеустрою.

Також, у зазначених проектах наявні й інші помилки, про які йдеться в листах відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в тому, що відмовляючи у погодженні проектів землеустрою щодо відведення позивачу вищезгаданих ділянок, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі закону та в межах своїх повноважень.

Та обставина, що згадані проекти підготовлені організацією, яка має відповідну ліцензію, та перевірені сертифікованим інженером-землевпорядником, не свідчить про їх відповідність вимогам чинного законодавства.

Доводи, викладені в адміністративному позові та апеляційній скарзі не спростовують відсутності встановлених недоліків та невідповідностей закону у розроблених на замовлення позивача проектів землеустрою, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів не враховує покликання апелянта на те, що листи відповідача від 19.09.2014 №06-09/1928 та №06-09/1930 не відповідають формі, затвердженій наказом Державного агентства земельних ресурсів України №133 від 29.03.2013, позаяк недоліки змісту та оформлення відповідного повідомлення чи рішення є дефектом, який не можна розглядати як безумовну та самостійну підставу для його скасування, адже цей дефект не свідчить про необґрунтованість спірних рішень.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим постанова суду підлягає залишенню без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 20 березня 2015 року.)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М