Справа № 2а-0870/4735/11
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2011 року Справа № 2а-0870/4735/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Глінському А.А.

за участю представника позивача Деревянка Д.В.

представників відповідача Школової Ю.В., Андрусєва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Альпіна»

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя

про скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

17.06.2011 року до Запорізького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Альпіна» з позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позов обґрунтовують тим, що 28.10.2010 товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Альпіна» (далі Позивач) отримало податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.10.2010, видане Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м. Запоріжжя (далі Відповідач) на підставі висновків акту № 2979/2305/32765365 від 29.09.2010 «Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Альпіна» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2007 по 30.06.2010, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2007 по 30.06.2010».

Згідно податкового повідомлення-рішення встановлено порушення п. 1.30 ст. 1, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.2 п. 5.4 та п. 5.9 ст. 5, п. 12.1.5 п. 11.1 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у зв'язку з чим визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток підприємств - 449568,80 грн. (за основним платежем - 341180,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 108 388,80 грн.).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням 05.11.2010 року позивачем було оскаржено його до ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Рішенням № №10579/10/23-118 від 23.11.2010 відповідач повідомив про продовження строків розгляду скарги до 03.01.2011.

10.01.2011 на адресу позивача надійшло рішення ДПІ № 12029/10/23-118 від 30.12.2010 про результати розгляду скарги, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу ТОВ «Торговий дім Альпіна» - без задоволення. За результатами розгляду скарги ДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення №/1 від 30.12.10, яке отримано ТОВ «Торговий дім Альпіна» 05.01.2011.

Позивач вважає безпідставними висновки податкової щодо заниження валових доходів, що базуються на розбіжності даних по залишкам нафтопродуктів підприємства по бухгалтерському субрахунку 282 «Товари в торгівлі» та даними по залишкам нафтопродуктів у Z-звітах реєстраторів касових операцій на АЗС ТОВ «Торговий дім Альпіна», оскільки платник податків веде облік товарних запасів та відповідно до п. 5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», включає до бази

оподаткування приріст власних залишків товарних запасів та не включає до бази оподаткування товарні запаси, що знаходяться на зберіганні.

Крім того, як вбачається з акту перевірки ТОВ «Торговий дім Альпіна» завищено валові витрати, а саме безпідставно віднесено до складу валових витрат витрати пов'язані із виплатою роялті за використання знаку для товарів і послуг згідно договору №45/АП від 30.12.2009 року, укладеного з ТОВ «КУА АПФ «Каскад-Інвест», що діяло від власного імені, за рахунок та інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «АЛЬФА-ПІЛОТ» недиверсифікованого виду закритого типу (код ЄДРІСІ 233650) - власника знака для товарів і послуг. На думку позивача він правомірно включав до складу валових витрат суми нарахованої винагороди на підставі п. п 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а застосування відповідачем п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 цього ж Закону вважає безпідставним, оскільки Пайовий венчурний інвестиційний фонд «АЛЬФА-ПІЛОТ» недиверсифікованого виду закритого типу (код ЄДРІСІ 233650) не є пов'язаною з позивачем фізичною чи юридичною особою.

Крім того, позивач зазначає, що у відповідача відсутня будь-яка декларація ТОВ «Торговий дім Альпіна» з податку на прибуток за 1 квартал 2010 року та 1 півріччя 2010 року, яка б була визнана податковою звітністю та на підставі якої відбулося нарахування та сплата податків, а отже вважає висновки про завищення складу валових витрат безпідставними.

На підставі цього позивач вважає, що зазначене податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.10.2010 підлягає скасуванню як безпідставне та необґрунтоване.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав із підстав, викладених в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечили. Зазначили, що під час перевірки було встановлено декілька фактів порушення приписів Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон про прибуток), а саме: 1) заниження валового доходу внаслідок невключення до бази оподаткування приросту залишків товарних запасів; 2) завищення валових витрат у зв'язку із виплатою роялті за використання знаку для товарів і послуг згідно договору №45/АП від 30.12.2009 року. Вважають, що планова виїзна перевірка ТОВ «Торговий дім Альпіна» проведена згідно вимог чинного законодавства, дії посадових осіб податкової є правомірними. Просять в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні встановлено, що представники сторін не мають суперечностей щодо обчислення сум встановлених порушень, суперечність точиться в межах правового поля, а саме неоднакового застосування норм права.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, із наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, на виконання приписів Закону України "Про державну податку службу" працівниками ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя, на підставі направлень №487 від 02 серпня 2010 року, №487/1 від 02 вересня 2010 року проведено перевірку ТОВ «Торговий дім Альпіна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

По-перше, проведеною перевіркою встановлено порушення п. 1.30 ст. 1, п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.2 п. 5.4 та п. 5.9 ст. 5, п. 12.1.5 п. 11.1 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у зв'язку з чим визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток підприємств в розмірі 449568,80 грн.

Щодо дослідження заниження валових доходів в зв'язку із розбіжністю даних по залишкам нафтопродуктів підприємства по бухгалтерському субрахунку 282 «Товари в торгівлі» та даними по залишкам нафтопродуктів у Z-звітах реєстраторів касових операцій на АЗС.

В акті перевірки від 29.09.2010 №2979/2305/32765365 зазначено, що на порушення п. 5.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємством занижено валовий дохід за перевіряємий період на суму 595430,00 грн.

Дані висновки були зроблено в зв'язку із розбіжністю даних по залишкам нафтопродуктів підприємства по бухгалтерському субрахунку 282 «Товари в торгівлі» та даними по залишкам нафтопродуктів у Z-звітах реєстраторів касових операцій на АЗС позивача.

Порядок відображення в податковому обліку платника податків обліку товарних запасів регламентовано п. 5.9 ст. 5 Закону №334/94-ВР, в якому передбачено, що платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно).

Вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих) платником податку - покупцем, до приросту запасів не включається.

Вартість запасів оплачених, але не відвантажених (не знятих з обліку) платником податку - продавцем, до убутку запасів не включається.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді..."

Як вбачається з приписів даної норми, для порівняння, обліку та оподаткування використовуються кількісні показники товарних запасів, що є власністю платника податків.

Відповідно до п. 1 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого Наказом ДПА України №614 від 01 грудня 2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України під №107/5298 від 05 лютого 2001 року Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Таким чином усі випадки реалізації нафтопродуктів за готівку, з використанням пластикових карток, із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо відображаються РРО у відповідних звітах.

З цього випливає, що Z-звіт містить інформацію про проведений за період загальний обсяг відпуску (фактичну видачу) нафтопродуктів та фактичні залишки товарів (ПММ) в резервуарах АЗС.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», баланс підприємства є складовою частиною фінансової звітності.

Відповідно до п. 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №87 від 31.03.1999 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 року за №396/3689, у балансі відображаються активи, зобов'язання та власний капітал підприємства у тисячах гривень без десяткових знаків.

Відповідно до п. 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", активи - це ресурси, контрольовані підприємством в результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до надходження економічних вигод у майбутньому.

Як вбачається з наданих Позивачем договорів та відомостей, Позивач здійснює відпуск ПММ з АЗС як з одночасним переходом права власності на таке пальне (за готівку), а також продаж ПММ підприємствам та фізичним особам на підставі договору, видаткової накладної, коли право власності переходить до покупця, але товар зберігається на АЗС до часу його витребування (передплачений відпуск ПММ), тому в резервуарах АЗС фактично знаходиться пальне, кількість якого була знята з обліку товарних запасів ТОВ «Торговий дім Альпіна» у зв'язку з їх реалізацією (переходу права власності на цей обсяг ПММ до покупців), але яке знаходиться на зберіганні на АЗС до їх повної фактичної передачі покупцям, згідно умов продажу.

Таким чином, дані ПММ, хоча і контрольовані підприємством, але їх використання не призведе до надходження економічних вигод у майбутньому, а отже вартість цих ПММ не може бути відображена в балансі Позивача та обліковуватися при веденні податкового обліку приросту (убутку) балансової вартості товарів.

З даних фіскальних звітів РРО неможливо отримати інформацію щодо переходу права власності на товари, що реалізуються та залишок власних товарів, тому що в цих звітах відображено лише фактичні рух та залишки, а базою оподаткування є приріст (убуток) саме власних залишків товару.

З цього випливає, що залишок товарів по бухгалтерському субрахунку 282 «Товари в торгівлі» та залишки нафтопродуктів у Z-звітах реєстраторів касових операцій на АЗС не повинні дорівнювати та можуть відрізняються на кількість ПММ, що знаходяться на зберіганні на АЗС.

Отже, за таких обставин, Z-звіт не є джерелом інформації про залишок товарів у власності платника податків. Він забезпечує фіскальний контроль за фактичним рухом товару, тобто обсягами його фактичного відвантаження, які можуть не дорівнювати обсягам відвантаження з одночасним переходом до покупця ПММ права власності у разі якщо на АЗС відвантажується обсяг ПММ, право власності на який вже належить покупцю.

З вище наведеного випливає, що податковий орган помилково використав для контролю за запасами товарів платника податків (які є базою оподаткування) інформацію про фактичні залишки товарів у роздрібній торгівлі платника з даних фіскальних звітів РРО в той час як такий контроль повинен був бути здійснений на підставі даних бухгалтерського обліку платнику податків.

Представником позивача в судовому засіданні надані документи, що підтверджують реалізацію нафтопродуктів, перехід права власності на них до покупців та передачу їх на відповідальне зберігання позивача.

Все це дає суду підстави вважати висновки податкової помилковими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вирішення питання щодо завищення валових витрат внаслідок виконання договору №45/АП від 30.12.2009 року слід зазначити наступне.

30 грудня 2009 року між ТОВ «КУА АПФ «Каскад-Інвест», що діяло від власного імені, за рахунок та інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «АЛЬФА-ПІЛОТ» недиверсифікованого виду закритого типу (код ЄДРІСІ 233650) - власника знака для товарів і послуг та ТОВ «Торговий дім Альпіна» (користувача) було укладено Договір на право використання знаку для товарів і послуг №45/АП.

Згідно даного договору (п.1.1), Власник надає Користувачеві дозвіл на використання знаку для товарів і послуг «Альпіна», а Користувач зобов'язується використовувати наданий знак для товарів і послуг лише для використання на території України для позначення виробленої (що виготовляється) та (або) що збувається (продаж, інший спосіб відчуження) їм продукції класів по МКТП №№ 4, 29, 30, 37, 40, 42 відповідно до переліку (Додаток 1) та для ведення власної господарської діяльності.

Відповідно до п. 1.3 Договору №45/АП від 30 грудня 2009 року, винагорода (роялті) за використання знаку для товарів та послуг, що є предметом цього договору складає 150000 грн. на місяць без ПДВ.

Відповідно до п. 1.4 Договору №45/АП від 30 грудня 2009 року, винагорода (роялті) за використання знаку для товарів та послуг, що є предметом цього договору, сплачується Користувачем один раз на рік по закінченню кожного календарного року протягом дії договору.

Оплата сум роялті була зроблена частково 08 грудня 2010 року, що підтверджується банківською випискою та частково 13 серпня 2010 року згідно угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог (тобто за межами перевіряємого періоду).

В зв'язку з тим, що за умовами Договору №45/АП від 30 грудня 2009 року, оплата сум роялті здійснюється один раз на рік по закінченню кожного календарного року, то на думку Відповідача ТОВ «Торговий дім Альпіна» не мало права включати до валових витрат нараховані суми винагороди у І кварталі та за півріччя 2010 року.

Відповідно до п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не включаються до складу валових витрат витрати на виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

Договір №45/АП від 30 грудня 2009 року було укладено ТОВ «КУА АПФ «Каскад-Інвест» за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «АЛЬФА-ПІЛОТ» недиверсифікованого виду закритого типу (код ЄДРІСІ 233650) - власника знака для товарів і послуг.

Отже, як вбачається с наданого договору, актів, банківських виписок та акту зарахування зустрічних вимог, виплата роялті була здійснена не на користь пов'язаної юридичної особи (ТОВ «КУА АПФ «Каскад-Інвест»), а на користь Пайового венчурного інвестиційного фонду «АЛЬФА-ПІЛОТ».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)», пайовий інвестиційний фонд - це активи, що належать інвесторам на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються останньою окремо від результатів її господарської діяльності. Пайовий інвестиційний фонд не є юридичною особою.

Тобто пов'язаність між ТОВ «КУА АПФ «Каскад-Інвест» та Позивачем, яка має місце та не ставиться під сумнів, не може бути підставою вважати пайовий венчурний інвестиційний фонд «АЛЬФА-ПІЛОТ» недиверсифікованого виду закритого типу (код ЄДРІСІ 233650) юридичною особою, що пов'язана з Позивачем, тому що останній не є а ні фізичною, а ні юридичною особою, а є утвореним згідно вищезгаданих спеціальних норм права, та являє собою сукупність майна інвесторів, має окремий від юридичних осіб порядок державної реєстрації Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку в єдиному державному реєстрі інститутів спільного інвестування (ЕДРІСІ), спеціальний порядок управління цим майном та т.і. В цей час припис ст. 5.3.9. п.5.3 ст.5 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» має певні вимоги до його правозастосування, а саме, даний пункт може бути застосований виключно до пов'язаних фізичних та юридичних осіб. За таких умов суд вважає що правозастосування ст. 5.3.9. п.5.3 ст.5 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до угод з інститутами спільного інвестування є помилковим.

Отже, з цього випливає, що застосування податковим органом п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до господарської операції що є предметом спору в даної справі є помилковим.

Відповідно до п.п. 5.4.2 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до валових витрат включаються витрати, пов'язані з виплатою роялті для їх використання в господарській діяльності платника податку.

При цьому, на відміну від п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, дана норма не містить категоричної норми щодо включення до валових витрат лише фактичних сум виплат роялті.

З наданих Позивачем договору, актів, розрахункових документів випливає, що знак для товарів та послуг «Альпіна» фактично використовувався Позивачем на протязі 1-го півріччя 2010 року у власній господарській діяльності та були нараховані суми заборгованості від отримання права на використання знаку для товарів та послуг згідно умов договору.

Відповідно до п.п 11.2.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

- або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Таким чином, Позивач мав підстави для включення до складу валових витрат нараховані суми роялті саме у І кварталі та у півріччя 2010 року.

Дослідивши матеріали справи суд також дійшов наступного висновку.

ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя листами №3759/10/284 від 12 травня 2010 року, №5138-10-284 від 23 червня 2010 року, №5527-10-284 від 08 липня 2010 року, №8602/10-28-3 від 30 вересня 2010 року не було визнано податковою звітністю декларацію ТОВ «Торговий дім Альпіна» з податку на прибуток за 1 квартал 2010 року та листом №8602/10-28-3 від 30 вересня 2010 року не було визнано податковою звітністю декларацію ТОВ «Торговий дім Альпіна» з податку на прибуток за 1 півріччя 2010 року.

Представником відповідача в судовому засіданні було надано копії Постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2011 року по справі №2а-9172/10/0870 та Постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 18.10.2010 року по справі №2а-7303/10/0870 щодо невизнання ДПІ податковою звітністю декларацій ТОВ «Торговий дім Альпіна» з податку на прибуток за 1 квартал 2010 року та за 1 півріччя 2010 року.

Таким чином, на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення (19 жовтня 2010 року) у ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя була відсутня декларація ТОВ «Торговий дім Альпіна» з податку на прибуток за 1 квартал 2010 року та 1 півріччя 2010 року, яка б була визнана податковою звітністю та на підставі якої відбулося нарахування та сплата податків.

Відображена в акті перевірки порівняльна таблиця містить інформацію щодо нарахування податків згідно даних платника податків у порівнянні з розрахунками, які здійсненні під час перевірки. Різниця між цими даними є сумою недобору податків та базою для розрахунку штрафних санкцій, які відображенні у оскаржуваному повідомленні-рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, на час перевірки податкова звітність платника була відсутня, тому суд не може вважати цифрові дані, наведені в акті перевірки доказами несплати податку на прибуток. За таких обставин податковий орган не мав можливості об'єктивно встановити факт включення або не включення до складу валових витрат Позивача сум спірних господарчих операцій. З чого випливає, що визначення порушення п. 5.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22 травня 1997 року за І квартал 2010 року на суму 48 346,00 грн. та п.п. 5.3.9 п. 5.3, п.п. 5.4.2 п. 5.4 ст. 5 цього ж Закону за І квартал 2010 на суму 450 000,00 грн. та за півріччя 2010 року на суму 900 000,00 грн., що базується на твердженні про включення відповідних сум до складу валових витрат Позивачем є недоведеним, тому повідомлення-рішення №/0 від 19.10.2010 року не ґрунтується на об'єктивних розрахунках, що робить його безпідставним.

Оскільки відповідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення - рішення №/0 від 19.10.2010, винесене Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Судові витрати по справі у розмірі 3 грн. 40 коп. стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Альпіна».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака