Справа № 725/295/15-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/295/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Сторожинецької районної державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказував на те, що у провадженні відповідача перебуває виконавчий лист №2а-1428/11/2412 виданий 25.11.2014 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області про зобов'язання позивача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної допомогу на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум.

Вказував на те, що 16.12.2014 року Управлінням надіслано на адресу відповідача лист №2650 від 15.12.2014 року та довідку №2651 від 15.12.2014 року, відповідно до яких відповідача повідомлено про виконання рішень судів першої та апеляційної інстанції на підставі яких було видано вказаний вище виконавчий лист, а саме про те, що громадянину ОСОБА_1 нарахована одноразова щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік в сумі 3446 грн. При цьому нарахована одноразова щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік в розмірі 3446,00 грн. буде виплачена ОСОБА_1 за умови відповідного фінансування з державного бюджету.

Не зважаючи на інформацію викладу у вказаному вище листі, 15.12.2014 року державним виконавцем у межах зазначеного вище виконавчого провадження винесено постанови про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 850 грн. за невиконання виконавчого листа у наданий строк для самостійного виконання рішення та про накладення штрафу в сумі 850 грн. за невиконання рішення суду в повному обсязі. Вказані постанови позивачем були оскаржені до суду.

Крім того, 12.01.2015 року Управлінням отримано постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Чернівецькій області про накладення штрафу в сумі 17000 грн. від 25.12.2014 року за невиконання виконавчого листа №2а-1428/11/2412.

Вважає зазначену вище постанову неправомірної, оскільки згідно паспорту бюджетної програми на 2014 рік Міністерства соціальної політики України за КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачені виплати коштів за рішенням суду, а тому нарахована одноразова щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік в розмірі 3446,00 грн. буде виплачена ОСОБА_1 за умови відповідного фінансування з державного бюджету та внесення змін до паспортної програми на 2015 рік Міністерства соціальної політики України за КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, 17.01.2015 року позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА з клопотанням про виділення коштів в розмірі 3466,00 грн. ОСОБА_1 з метою виконання рішення суду.

Крім того, зазначає, що постанови державного виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 850 грн. за невиконання виконавчого листа у наданий строк для самостійного виконання рішення та про накладення штрафу в сумі 850 грн. за невиконання рішення суду в повному обсязі були оскаржені в судовому порядку та відповідно до п.п. 4.6, 4.7.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, виконавче провадження може бути зупинене в разі прийняття скарги на дії державного виконавця.

На підставі наведеного, посилаючись на норми права, просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 25.12.2014 року в сумі 1700,00 грн., яка винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області Саінчуком Є.В.

В судовому засіданні представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні старшого державного виконавця ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-1428/11/2411, виданого Сторожинецьким районним судом Чернівецької області від 25 листопада 2014 року про зобов'язання УП та СЗН Сторожинецької РДА перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум (а/с 18 зворот).

Вказаний вище виконавчий лист видано на підставі постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.05.2011 року та постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.09.2014 року (а/с 19-21).

Відповідно до вимог ст. 128 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з листа позивача від позивача від 15.12.2014 року, направленого на адресу відповідача, позивач повідомляє, що на виконання постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.05.2011 року та постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.09.2014 року, Управлінням нараховано ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 3446,00 грн. з урахуванням виплачених сум, проте у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на вказані виплати, виплата допомоги буде здійснена за умови відповідного фінансування з Державного бюджету (а/с 17).

Згідно ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У відповідності до вимог ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону

Як вбачається з копії постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Чернівецькій області від 25.12.2014 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-1428/11/2411, виданого Сторожинецьким районним судом Чернівецької області від 25.11.2014 року у зв'язку з повторним невиконанням рішення суду у наданий державним виконавцем строк для самостійного виконання та за невиконання рішення суду в повному обсязі, накладено на позивача штраф в розмірі 1700 грн. (а/с 8).

Так, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року, суд дійшов висновку, що відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач лише 17.01.2015 року звернувся до Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації з листом про додаткове виділення коштів згідно паспорту бюджетної програми КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для погашення заборгованості ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в сумі 3446,00 грн. з метою виконання рішення суду в повному обсязі й відповідно суду не надав доказів на підтвердження виконання рішення суду як на час накладення державним виконавцем штрафу, так і на час вирішення спору в суді (а.с 9).

Таким чином, позивачем без поважних причин не виконано рішення суду та у державного виконавця на момент винесення оскаржуваної постанови були відсутні відомості щодо виконання у встановлений строк рішення суду в повному обсязі.

Крім того, посилання позивача на п. 4.6, 4.7.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5, відповідно до яких виконавче провадження може бути зупинене у разі прийняття скарги на дії державного виконавця, не є підставою для задоволення позовних вимог.

Так, пунктом 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, яка не виконана самостійно боржником, є підставою для її примусового виконання.

Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також постановою пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" розтлумачено, що до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні (пункт 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби"

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було оскаржено постанови державного виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 850 грн. за невиконання виконавчого листа у наданий строк для самостійного виконання рішення та про накладення штрафу в сумі 850 грн. за невиконання рішення суду в повному обсязі в порядку адміністративного судочинства шляхом подання адміністративного позову, крім того зупинення виконавчого провадження з підстав звернення зі скаргою на дії державного виконавця є правом державного виконавця, а не обов'язком, що підтверджується п. 4.6 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5 та ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, враховуючи відсутність у державного виконавця відомостей щодо виконання у встановлений строк рішення суду, ним правомірно прийнято оскаржувану постанову, а тому відсутні підстави для її скасування.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 11,75,89 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2,3, 6, 8, 9, 10, 11,12, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 181, 254,255 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Сторожинецької районної державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.