Справа № 826/4633/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 березня 2015 року м. Київ № 826/4633/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування рішення № , податкового повідомлення-рішення від 18.12.2014 р. № від 18.12.2014 р., вимоги про сплату боргу № Ф-68 від 18.12.2014 р., податкового повідомлення-рішення від 09.02.2015 р. № , вимоги про сплату боргу (неїдоїмки) № Ф-2341-23 від 04.02.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішення № , податкового повідомлення-рішення від 18.12.2014 р. № від 18.12.2014 р., вимоги про сплату боргу № Ф-68 від 18.12.2014 р., податкового повідомлення-рішення від 09.02.2015 р. № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2341-23 від 04.02.2015 р.

Ознайомившись із позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 19 вересня 2013 року N 590-VII), відповідно до якої, за подання позовів майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Станом на 01.01.2015 р. розмір мінімальної заробітної плати складає 1218,00 гривень.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Як встановлено судом, позовні вимоги заявлені позивачем в пунктах 1-6 позовної заяви носять майновий характер.

Позивачем надано суду копію квитанції про сплату судового збору на суму 73,08 грн. ( № 239 від 18.03.2015 р.).

Проте, суд зазначає, що сума сплаченого судового збору не відповідає розміру, встановленому Законом України «Про судовий збір» за подання позовів майнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру та надати суду доказ такої сплати.

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Позивачем до позовної заяви не надано доказів, що підтверджують правосуб'єктність ФОП ОСОБА_1 (Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Таким чином, позивачу необхідно надати суду докази, що підтверджують його правосуб'єктність.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів (ч. 2 цієї статті).

Отже обставини, якими обґрунтовується позов мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи (ч. 2 вказаної статті).

З урахуванням вищенаведеного, позивачу необхідно надати суду докази отримання рішення про результати розгляду первинних скарг від 26.01.2015 р. № 257/Г/26-15-10-08.

Підсумовуючи викладене вище, позивачу на усунення недоліків позовної заяви необхідно надати:

1. Докази сплати судового збору (доплатити судовий збір);

2. Докази на підтвердження правосуб'єктності позивача;

3. Докази отримання рішення про результати розгляду первинних скарг від 26.01.2015 р. № 257/Г/26-15-10-08.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху .

2. Встановити позивачу строк до 31 березня 2015 року для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук