Справа № 182/83/15-а
Суддя: Тихомиров І. В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/83/15-а
Провадження № 2-а/0182/39/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Тихомирова І.В.

За участю секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Нікопольської міської ради про порушення права на інформацію, суд -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Нікопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Виконкому Нікопольської міської ради про порушення права на інформацію.

Згодом доповнила свої позовні вимоги та просила суд:

Визнати порушення її права на інформацію з ознаками корупції;

Зобов'язати відповідача видати інформацію в зручній для неї формі, в тому числі за скаргою від 18.08.2014 р.;

Притягти до відповідальності винних осіб;

Стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду

Свої вимоги мотивує тим, що вона періодично дзвонить черговому міськвиконкому зі скаргами.

10.07.2014 р. вона на ім'я в.о. міського голови м. Нікополя направила запит про витребування інформації за яким просила надати їй інформацію в якій зазначити коли, в якій час, з якого приводу вона телефонувала черговому диспетчеру виконкому за період з 01.01.2014 р. по день запиту. Просила зазначену інформацію викласти графічно.

16.07.2014 р. вона отримала відповідь. З зазначеною відповіддю не погоджується, оскільки в зазначеній відповіді лише підтверджуються факти її звернення до диспетчеру міськвиконкому.

Вважає що відповідач навмисно не надає їй інформацію, тому просить задовольнити її позовні вимоги та стягнути моральну шкоду, оскільки у неї погіршується самопочуття, доводиться витрачати час на написання позовної заяви та вивчення законів, що призводило до її розумового та фізичного перевантаження, депресивного стану.

Крім того вважає, що за її скаргою від 18.08.2014 р., яку вона направила на ім'я відповідача, нею отримана неповна відповідь і тому просить зобов'язати відповідача надати їй інформацію у повному обсязі, притягти винних осіб до адміністративної відповідальності та стягнути моральну шкоду з підстав перенесення нею стресів, психологічної травми.

В судовому засіданні, яке відбулось 27.02.2015 р. ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала на їх задоволенні наполягала.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд в їх задоволенні відмовити.

24.03.2015 р. на адресу Нікопольського міськрайонного суду надійшло клопотання позивача та представника відповідача про слухання справи за їх відсутності.

Суд вивчивши матеріали справи, заперечення, приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються зокрема: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином суд приходить до висновку, що спори при оскаржень рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації (в тому числі в разі, якщо такими розпорядниками є не суб'єкти владних повноважень), які виникають у правовідносинах, урегульованих Законом України "Про доступ до публічної інформації", поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» кожна особа має право:

1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом;

2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається;

3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону;

4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів;

5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

2. Обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

3. Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом;

3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб;

4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

4. Зберігання інформації про особу не повинно тривати довше, ніж це необхідно для досягнення мети, задля якої ця інформація збиралася.

5. Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Як встановлено в судовому засіданні 10.07.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача з запитом про надання інформації що стосується коли, в якій час, з якого приводу вона телефонувала черговому диспетчеру виконкому за період з 01.01.2014 р. по день запиту. Зазначену інформацію просила видати у формі графіку (а.с. 13)

14.07.2014 р. за підписом в.о. керуючого справами виконкому за № 3/06/0229-2473 позивачу була відповідь в якій зазначено, що за період з 01.01.2014 р. по 11.07.2014 р. диспетчерською службою Нікопольського міськвиконкому зареєстровано 82 звернення у телефонному режимі від ОСОБА_1 За зверненнями ОСОБА_1 порушувалися питання стосовно спокою проживання із сусідами в квартирах 1 та 17. (а.с. 12)

18.08.2014 р. ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на ім'я в.о. міського голови м. Нікополя щодо використання не за цільовим призначенням квартири АДРЕСА_1, використання мешканцями зазначеної квартири електричної енергії за дротами, які проведені по під'їзду будинку, сплати ними за комунальні послуги, використання мобільного зв'язку від оператора «КиївСтар» (а.с. 18-19)

22.08.2014 р. за підписом заступника міського голови ОСОБА_1 направлено відповідь № 2898 в якій зазначено, що відповідно до ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання. (а.с. 17)

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

Враховуючи приписи ЗУ «Про доступ до публічної інформації» суд приходить до висновку, що ознакою публічної інформації у розумінні Закону є її попередня фіксація. З цього випливає, що Закон регулює відносини щодо доступу до інформації, яка вже існує, і не вимагає у відповідь на запит створювати певну інформацію, як цього просить позивачв розумінні зазначеного Закону, тому суд приходить до думки, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині порушення відповідачем її права на публічну інформацію та зобов'язання надати інформацію такими що не підлягають задоволенню за рішенням суду.

Ст. 255 КУАП зазначено вичерпаний перелік осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Оскільки суд не є особою, яка наділена правом складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 212-3 КУАП, суд приходить до думки про необхідність відмовити в задоволені позовних вимог в цій частині.

В разі відмови в задоволені позовних вимог, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки зазначена шкода не знайшла свого підтвердження за матеріалами справи.

В разі відмови в задоволені позовних вимог, приймаючи до уваги, що позивач є інвалідом другої групи, суд вважає за необхідне віднести судові витрати по справі за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про доступ до публічної інформації» ст. ст. 4, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 158, 159, 160, 161-163, 167 КАС України, суд

Постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя: І. В. Тихомиров