Справа № 2-1466/09
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р. Справа № 2-1466/09

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Андрощук В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2008р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва про зобов'язання провести їй, як «дитині війни», перерахунок та виплату державної соціальної допомоги за період з 01.01.2006р. по 31.12.2007р. у розмірі 2733 грн. 30 коп.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2009 року поновлено пропущений строк для звернення до суду. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. Зобов'язано УПФУ у Заводському районі м. Миколаєва здійснити позивачці перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, за період з 2006р. по 2007 р. Стягнуто з УПФУ у Заводському районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_1 - 2733,30 грн.

Не погодившись з вказаною вище постановою суду першої інстанції, представник УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні вимог позивача.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Заводському районі м.Миколаєва та має статус «дитини війни».

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Так, на підставі ст.6 названого Закону (в редакції до 28.12.2007р.), дітям війни пенсія або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Як слідує з вимог ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005р. (із змінами, внесеними 19.01.2006р.), зазначене підвищення пенсій в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у 1-му півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача, які стосуються 2006 року, задоволенню взагалі не підлягають.

Право ж позивача на отримання підвищення до пенсії у 2007 році виникло після винесення рішення Конституційним Судом України від 09.07.2007 року №06-рп/2007, яким зупинення дії ст.6 вищевказаного Закону на 2007 рік, передбачене п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано таким, що не відповідає Конституції України. Вказане рішення Конституційного Суду України було у встановленому порядку опубліковано у липні 2007 року, а тому, позивач повинен був дізнатись про порушення свого права саме у липні 2007 року.

Як вже зазначалося вище, згідно наведеним нормам Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, до яких відносяться і пенсії, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст.17 зазначеного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, як основна державна соціальна гарантія, встановлюється законами.

На підставі ч.3 ст.46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Із врахуванням наведеної конституційної норми, розмір мінімальної пенсії за віком, з якого має обраховуватися підвищення до пенсії позивачу, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічне положення щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком міститься і в ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Будь-якими іншими діючими нормативно-правовими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

Також, при цьому, слід зазначити, що безпідставними є і посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеного підвищення пенсії у вказаному розмірі, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Отже, з врахуванням зазначеного вище, наведених положень чинного законодавства України, а також вказаних вище рішень Конституційного Суду України, судова колегія, діючи в межах позовних вимог вважає, що п/вимоги позивача підлягають задоволенню лише за період з 09 липня 2007р. по 31 грудня 2007р.

Крім того, ще необхідно вказати й про те, що відповідно до положень ст.ст.21,105,162 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Тому, суд першої інстанції встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, повинен був визнати такі дії незаконними та зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, судова колегія, діючи в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2009 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва здійснити ОСОБА_1, як «дитині війни», перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко