Справа № 2016/4865/2012
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.Справа № 2016/4865/2012
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.02.2015р. по справі № 2016/4865/2012

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

02.02.2015 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області звернувся до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 2016/4865/2012 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача нарахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 1579 грн. 37 коп..

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 лютого 2015 року в задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 лютого 2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо відсутності встановлених законом підстав для зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.02.2012 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії ГУПФУ в Харківській області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку, нарахуванні та виплаті додаткової пенсії згідно з нормами статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними. Зобов'язано ГУПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплату додаткової пенсії з 03.02.2009 по 20 липня 2009 року у відповідності до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.02.2012 року змінено, резолютивну частину постанови викладено в наступній редакції:

Визнано дії ГУПФУ в Харківській області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку, нарахуванні та виплаті додаткової пенсії згідно з нормами статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними.

Зобов'язано ГУПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплату додаткової пенсії з 03.02.2009 по 30 вересня 2009 року у відповідності до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

03.09.2014 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчий лист у справі 2016/4865/2012.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області 01.10.2014 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2016/4865/2012.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.02.2014 № 17409-14/20 на виконання судового рішення у справі № 2016/4865/2012 боржником було здійснено перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1, проте фактично вказані кошти не виплачено.(а.с.242).

Таким чином, на момент звернення державного виконавця із поданням рішення суду в частині виплати нарахованої суми залишається не виконане.

Відмовляючи в задоволенні подання відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що не вбачається підстав, визначених ст. 263 КАС України, для зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Аналізуючи викладену вище норму, колегія суддів дійшла до висновку, що під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що за своєю сутністю порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Встановлення ж способу виконання рішення означає визначення судом заходу, яким забезпечується захист визнаних рішенням суду прав та інтересів позивача у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд не вправі змінювати зміст рішення, виходити за межі такого змісту.

В своїй заяві про зміну порядку та способу виконання судового рішення, заявник фактично розширює зміст судового рішення, що є порушенням ст.263 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

Крім того, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, суд не змінює змісту судового рішення та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

З огляду на викладені правові норми та зазначені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що задоволення заяви про зміну способу виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, зважаючи на фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність встановлених законом підстав для зміни способу і порядку виконання рішення шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат, а тому заява про зміну способу та порядку виконання рішення суду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи вимог ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України та норм ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 159 КАС України повно і всебічно, в межах заявлених вимог, з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішив питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішив питання на підставі норм процесуального права, які регулюють ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.02.2015р. по справі № 2016/4865/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.