Справа № 804/12807/13-а
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 804/12807/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агропром-2000»
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду області від 19.12.2013р. у справі №804/12807/13-а
за позовом:Приватного підприємства «Агропром-2000»
до: про:Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

30.09.2013р. Приватне підприємство «Агропром-2000» (далі - ПП «Агропром-2000») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Дніпродзержинська ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення /а.с. 3-5 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2013р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №804/12807/13-а та справу призначено до судового розгляду /а.с. 1 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що за результатами проведеної фахівцями відповідача документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Агропром-2000» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.06.2013р. податковим органом було зроблено висновки про порушення підприємством вимог чинного податкового законодавства, що і було відображено у акті перевірки № 418/49/04-03-22-01-08 від 02.09.2013 р., на підставі якого відповідачем 23.09.2013р. було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у загальному розмірі на 5166695 грн., позивач вважає що зроблені податковим органом за результатами перевірки висновки щодо: - завищення податкових зобов'язань по скороченій декларації з ПДВ за 2011р. на загальну суму 657114 грн., які сформовані за рахунок реалізації соняшника та кукурудзи шляхом безпідставного завищення врожайності цих культур; завищення податкового кредиту на загальну суму 795838 грн. за рахунок придбання матеріалів та послуг, що пов'язані з вирощуванням соняшника та кукурудзи (запчастини, паливно-мастильні матеріали, послуги зв'язку, електроенергія, природний газ, засоби захисту рослин, насіння, міндобрива та інше) у контрагентів ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпрохімінвест», ТОВ ПФК «Столиця», через відсутність належних первинних документів, які підтверджують транспортування товарів від цих контрагентів, та з урахуванням факту отримання міндобрив від безпосередніх виробників - ПАТ «ДніпроАзот» та ПрАТ «Дніпровський завод міндобрив», ґрунтуються лише на припущеннях відповідача, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що показники врожайності на підприємстві позивача були у 2011р. вище ніж середні показники по регіону оскільки підприємством застосовувались усі необхідні мінеральні добрива та засоби захисту рослин з метою підвищення врожайності соняшника та кукурудзи, вирощення яких є основним напрямком діяльності підприємства, середня величина врожайності в статистиці, на яку посилається відповідач у акті перевірки в обґрунтування зроблених ним висновків, це узагальнюючий показник, що характеризує типовий рівень варіюючої ознаки в якісно однорідній сукупності, а тому розбіжності між даними відділу статистики та даними підприємства цілком закономірні та не можуть бути єдиним доказом завищення врожайності та як наслідок завищення показників податкової звітності, також висновок податкового органу про безпідставне включення до складу податкового кредиту податкових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпрохімінвест», ТОВ ПФК «Столиця» є необґрунтованим оскільки ці контрагенти позивача на момент укладення та виконання договорів з позивачем були у встановлений чинним законодавством спосіб зареєстровані юридичними особами та платниками податків, у тому числі ПДВ, усі договори між позивачем та цими контрагентами виконано та отримані від цих підприємств товари позивачем протягом перевіряємого періоду використано у власній господарській діяльності, також необхідність укладення договорів про придбання міндобрив не з їх безпосередніми виробниками була обумовлена тем, що ПАТ «Дніпроазот» та ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» продають партії товару у великій кількості, і позивач не в змозі придбати міндобрива у значних об'ємах через неможливість на підприємстві забезпечити належне зберігання значних партій міндобрив, а також у зв'язку з тим, що такі значні об'єми не є необхідними у господарській діяльності підприємства з огляду на те, що під вирощування соняшника та кукурудзи використовуються різні види міндобрив та засобів захисту рослин, тому позивач звертався до підприємств-посередників, які за свій рахунок викупають великі партії міндобрив, а потім меншими об'ємами реалізовують їх підприємствам, які здійснюють діяльність з вирощування сільськогосподарських культур, щодо транспортування дизельного палива, амофоса та карбаміду від підприємств постачальників, то воно здійснювалось власним транспортом підприємства, у зв'язку з чим при здійсненні перевезень для власних цілей товарно-транспортна накладна замінюється накладною або іншим документом, що підтверджує право власності на товар. Таким чином позивач вважає, що у нього наявні усі первинні документи по вищезазначеним операціям, які підтверджують факт реальності здійснення ним цих операцій, факт використання отриманих від контрагентів-постачальників товарів у власній господарській діяльності підприємства, а також факт отримання позивачем у 2011р. врожаю соняшника та кукурудзи більше ніж середні показники, а висновки відповідача про наявність порушень податкового законодавства з боку позивача зроблені не на підставі первинних документів, а на підставі здогадок, припущень перевіряючих і інформації про наявність актів перевірок постачальників позивача - ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпрохімінвест», ТОВ ПФК «Столиця», тому позивач просив суд скасувати податкове-повідомлення рішення відповідача № від 23.09.2013р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2013р. у справі №804/12807/13-а відмовлено у задоволенні адміністративного позову ПП «Агропром-2000» до Дніпродзержинської ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення (суддя Бондар М.В.) /а.с. 84-87 том 5/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 96-98 том 5/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції від 19.12.2013р. у даній справі та постановити нове рішення у справі, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 19.12.2013р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем у справі позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об'єктивно та повно з'ясовано усі обставини справи, які мали суттєве значення для її вирішення, та постановлено у справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 19.12.2013р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ПП «Агропром-2000», , зареєстровано як юридична особа 12.05.2000р. виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради, підприємство є платником податків, зареєстровано як суб'єкт спеціального режиму оподаткування ПДВ, і як платник податків перебуває на обліку в Дніпродзержинській ОДПІ, основними видами діяльності підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, допоміжна діяльність у рослинництві, після урожайна діяльність, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин / а.с. 47-62 том 1/.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що фахівцями відповідача у період з 05.08.2013р. по 23.08.2013р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Агропром-2000» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.06.2013р. за результатами якої було складено акт № 418/49/04-03-22-01-08 від 02.09.2013 р. (далі -акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 9-43 том 1/ за результатами перевірки відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 187.1 ст. 187, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, що призвело до завищення показників у рядку І скорочених декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 657114,00 грн., в тому числі січень 2011 р. - 242085,00 грн., лютий 2011 р. - 289232,00 грн., травень 2011 р. - 60047,00 грн., серпень 2011р.- 1715,00 грн., вересень 2011 р. - 27 615,00 грн., жовтень 2011р. - 36420,00 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, що призвело до заниження показників у рядку 1 загальних декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 657114,00 грн., в тому числі січень 2011 р. - 242085,00 грн., лютий 2011 р. - 289232,00 грн., травень 2011 р. - 60047,00 грн., серпень 2011р.- 1715,00 грн., вересень 2011 р. - 27615,00 грн., жовтень 2011р.- 36420,00 грн.;

- п.п.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 123.2 ст. 123, п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 209.2 ст. 209, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України , що призвело до безпідставно включення до складу податкового кредиту податкових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця» на загальну суму 795838 грн., в тому числі: вересень 2010 р. - 98000 грн., жовтень 2010 р. - 70000 грн., лютий 2011 р. - 432075 грн., липень 2011 р. - 54970 грн., жовтень 2011 р. - 26280 грн., березень 2012 р. - 42000грн., травень 2012 р. - 45100 грн., вересень 2012 р. - 27413 грн.;

- п. 209.6, п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України, в результаті чого підлягає нарахуванню сума ПДВ в розмірі 1803181 грн.

23.09.2013р. відповідачем, на підставі акту перевірки №418/49/04-03-22-01-08 від 02.09.2013 р., було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача з ПДВ у загальному розмірі на 5166695 грн., у тому числі основний платіж (збільшення) - 3256133 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 1910562 грн. / а.с. 6 том 1/.

Щодо висновків податкового органу у акті перевірки № 418/49/04-03-22-01-08 від 02.09.2013 р. про порушення позивачем вимог п. 187.1 ст. 187, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, через безпідставне завищення врожайності соняшника та кукурудзи , що призвело до завищення показників у рядку І скорочених декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 657114,00 грн., в тому числі січень 2011 р. - 242085,00 грн., лютий 2011 р. - 289232,00 грн., травень 2011 р. - 60047,00 грн., серпень 2011р.- 1715,00 грн., вересень 2011 р. - 27 615,00 грн., жовтень 2011р. - 36420,00 грн.; та до заниження показників у рядку 1 загальних декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 657114,00 грн., в тому числі січень 2011 р. - 242085,00 грн., лютий 2011р.- 289232,00 грн., травень 2011 р. - 60047,00 грн., серпень 2011р.- 1715,00 грн., вересень 2011 р. - 27615,00 грн., жовтень 2011р.- 36420,00 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що для здійснення сільськогосподарської діяльності з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, яке є одним з основних видів діяльності підприємства позивача у даній справі, позивач має посівні площі, на яких, зокрема, вирощує соняшник та кукурудзу на зерно, така діяльність здійснюється підприємством на території Царичанського району Дніпропетровської області.

У судовому засіданні під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідно до звіту щодо основних економічних показників роботи сільськогосподарського підприємства за 2011р. (форма №50 -сг (річна) / а.с.194-201 том 5/ у 2011р. позивачем у даній справі : кукурудзою на зерно було засіяно 390 га з яких зібрано врожаю 38401 ц.; соняшником було засіяно 418 га з яких вироблено продукції - 16100ц.

Отже з урахуванням показників роботи ПП «Агропром-2000» за 2011р., які зазначені у вищезазначеному звіті, можливо зробити висновок про те, що за 2011р. показники урожайності на підприємстві становили : кукурудзи - 98,46 ц/га, соняшника - 38,5 ц/га.

Відповідно до аналітичної довідки ПП «Агропром-2000» щодо показників урожайності кукурудзи та соняшника на підприємстві за 2010-2012 роки, яка була надана суду під час розгляду даної справи /а.с.124 том 4/ вбачається, що:

- у 2010р. урожайність з 1 га становить : кукурудзи - 4,422, соняшника - 2,666;

- у 2011 р. урожайність з 1 га становить : кукурудзи - 9,846, соняшника - 3,852;

- у 2012 р. урожайність з 1 га становить: кукурудзи - 2,03, соняшника - 3,08.

Відповідно до листа Відділу статистики у Царичанському районі Дніпропетровської області, ксерокопію якого було надано суду позивачем під час розгляду даної адміністративної справи / а.с. 202 том 5/, вбачається що у Царичанському районі Дніпропетровської області за 2011р.:

- максимальна урожайність соняшника на зерно становила - 39,4 ц/га, кукурудзи на зерно - 100,0 ц/га,

- середня урожайність соняшника на зерно - 25,3 ц/га, кукурудзи на зерно - 63,7 ц/га;

- мінімальна урожайність соняшника на зерно - 7,8 ц/га, кукурудзи на зерно - 15,6 ц/га;

кількість виробників, дані яких використовувались для розрахунку середньої врожайності складає 106 підприємств.

Отже, фактичне співставлення показників роботи позивача, які зазначені у звіті щодо основних економічних показників роботи сільськогосподарського підприємства за 2011р. (форма №50 -сг (річна) / а.с.194-201 том 5/ та показників урожайності кукурудзи та соняшника на підприємствах Царичанського району Дніпропетровської області за 2011р., які зазначені у листі Відділу статистики у Царичанському районі Дніпропетровської області /а.с. 202 том 5/, дає можливість зробити висновок про те, що урожайність кукурудзи та соняшника у 2011р. на ПП «Агропром-2000» не перевищувала максимальні показники урожайності цих сільськогосподарських культур у регіоні у якому здійснював у 2011р. господарську діяльність з вирощування сільськогосподарської продукції позивач у даній адміністративній справі, при цьому необхідно зазначити, що отримана позивачем у даній адміністративній справі у 2011р. сільськогосподарська продукція - соняшник та кукурудза, була ним реалізована підприємствам-покупцям на підставі відповідних господарських договорів, що підтверджується належними первинними документами, які були надані позивачем суду під час розгляду даної справи, на підставі яких позивачем у даній справі у відповідні звітні періоди формувались показники податкової звітності у податкових деклараціях з ПДВ / а.с. 14-52 , 61-122 том 3, а.с. 133-186 том 5/.

Враховуючи вищенаведені обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної адміністративної справи та підтверджені належними письмовими доказами, колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що висновок відповідача у справі про порушення позивачем вимог п. 187.1 ст. 187, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, через безпідставне завищення врожайності соняшника та кукурудзи , що призвело до завищення показників у рядку І скорочених декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 657114,00 грн. та до заниження показників у рядку 1 загальних декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 657114,00 грн., є безпідставним та необґрунтованим, спростовується зібраними та дослідженими судом під час розгляду справи належними письмовими доказами, які підтверджують показники урожайності сільськогосподарських культур (соняшника та кукурудзи) на підприємстві у 2011р., які були задекларовані позивачем, а також докази, які підтверджують факт реалізації зібраного позивачем урожаю 2011р. кукурудзи та соняшника іншим суб'єктам господарювання, а відповідачем у справі під час розгляду даної справи в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не було надано суду жодного належного письмового доказу на підтвердження висновку податкового органу за результатами перевірки позивача щодо завищення ним показників урожайності кукурудзи та соняшника у 2011р.

Також у акті перевірки податковий орган зазначає, що фактичний відсоток реалізації сільськогосподарської продукції за 2011р. становить 51,89%, а не 100% , як зазначає ПП «Агромпром-2000», оскільки внаслідок завищення позивачем у 2011р. урожайності соняшника та кукурудзи виникло штучне завищення реалізації у 2011р. продукції сільськогосподарського виробництва, і враховуючи фактичні показники - відсоток реалізації сільськогосподарської продукції, який за 2011р. становить 51,89%, на підприємство не повинен поширюватись спеціальний режим оподаткування ПДВ, що свідчить про порушення позивачем п. 209.6, п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим сума ПДВ, яка зазначена у податкових деклараціях з ПДВ починаючи з січня 2012р., яка повинна залишатись у розпорядження підприємства, у загальному розмірі 1803181 грн., підлягає сплаті до бюджету / а.с. 36 том 1/.

Але колегія суддів з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду даної справи, та які підтверджують правомірність зазначення позивачем фактичного відсотку реалізації сільськогосподарської продукції за 2011р. на рівні 100% /а.с. 8,13,34,44,74,90,100 том 4/, що відповідно до положень п. 209.6, п. 209.11 ст. ст. 209 Податкового кодексу України надає позивачу право на використання у 2012р. спеціального режиму оподаткування сільськогосподарських підприємств, оскільки судом під час розгляду справи встановлена безпідставність тверджень податкового органу про завищення позивачем у 2011р. урожайності соняшника та кукурудзи, та підтверджено факт правомірності визначення позивачем фактичний відсоток реалізації сільськогосподарської продукції за 2011р. на рівні 100% , а тому висновок податкового органу про порушення позивачем п. 209.6, п. 209.11 ст. 209 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим сума ПДВ, яка зазначена у податкових деклараціях з ПДВ починаючи з січня 2012р., яка повинна залишатись у розпорядження підприємства, у загальному розмірі 1803181 грн., підлягає сплаті до бюджету, є безпідставним та не ґрунтується на законі.

Щодо висновків податкового органу у акті перевірки № 418/49/04-03-22-01-08 від 02.09.2013 р. про порушення позивачем вимог п.п.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 123.2 ст. 123, п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 209.2 ст. 209, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України , що призвело до безпідставно включення до складу податкового кредиту податкових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця» на загальну суму 795838 грн., в тому числі: вересень 2010 р. - 98000 грн., жовтень 2010 р. - 70000 грн., лютий 2011 р. - 432075 грн., липень 2011 р. - 54970 грн., жовтень 2011 р. - 26280 грн., березень 2012 р. - 42000грн., травень 2012 р. - 45100 грн., вересень 2012 р. - 27413 грн., то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з акту перевірки / а.с. 9-43 том 1/ податковим органом зроблено висновок про відсутність документів, які підтверджують факти транспортування товарів від ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця», та крім цього податковий орган звертає увагу на те, що протягом перевіряємого періоду ПП «Агромпром-2000» отримував міндобрива безпосередньо від виробників - ПАТ «ДніпроАзот» та ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», та зазначає що з урахуванням інформацій отриманої від податкових органів за місцем обліку контрагентів позивача - ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця», ці підприємства не мають в достатньому обсязі трудових ресурсів, транспортних засобів та приміщень для здійснення господарської діяльності , діяльність цих підприємств не спрямована на реальне настання правових наслідків, а має на меті оптимізацію оподаткування контрагентів-покупців, у зв'язку з чим податковим органом зроблено висновок про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами - ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця».

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у справі протягом перевіряємого періоду з метою здійснення господарської діяльності з вирощування сільськогосподарської продукції , було укладено низку договорів з підприємствами - постачальника щодо придбання певних груп товарів (міндобрива, паливо, заходи догляду за рослинами та інше), які необхідні для вирощування сільськогосподарських культур, а саме:

- 10.02.2011р. між ПП «Агропром-2000» (покупець) та ПП «Оптметпромторг» (продавець) було укладено договір № 1002/11-1 купівлі-продажу міндобрива карбаміду, умовами якого передбачено застосування умов поставки СРТ- склад покупця/ а.с. 227-228 том 1/;

- між ПП «Агропром-2000» (покупець) та ПП «Вікторія-2007» (постачальник) було укладено договори № 0309 від 03.09.2010 р. / а.с. 232 том 1/ та № 12/10 від 12.10.2010 р. / а.с. 1 том 2/ на поставку міндобрива амофосу, умовами яких передбачено застосування умов поставки СРТ- склад покупця;

- між ПП «Агропром-2000» (покупець) та ПП «Агрохім-Альянс» (продавець) було укладено договори № 290 від 01.07.2011р. / а.с. 85-86 том 2/, № 292 від 13.07.2011 р. / а.с. 91-92 том 2/ та № 5 від 15.01.2013 р. / а.с. 144-145 том 2 /на поставку міндобрив;

- між ПП «Агропром-2000» (покупець) та ТОВ «Магелангруп» (постачальник) було укладено договори № 0908/10-2 від 09.08.2010 р. / а.с. 158-160 том 2/, №30 від 18.02.2011 р. / а.с. 162-164 том 2/, №89 від 22.10.2012 р. / а.с. 195-197 том 2/ на поставку нафтопродуктів;

- 13.07.2011р. між ПП «Агропром-2000» (покупець) та ПП «Дніпрохім-Інвест» (продавець) було укладено договір № 34 на поставку міндобрив карбаміду /а.с. 218-219 том 2/;

- 18.02.2011 р. між ПП «Агропром-2000» (покупець) та ТОВ «Імтрейдгруп» (продавець) було укладено договір № 1802/11 на поставку міндобрива амофосу / а.с. 242 том 2/;

- 16.02.2011 р. між ПП «Агропром-2000» (покупець) та ТОВ ПФК «Столиця» (продавець) було укладено договір № Г-1602 на поставку міндобрива амофосу / а.с. 1-2 том 3/.

та сторонами за вищезазначеними договорами протягом перевіряємого періоду виконано свої зобов'язання за договорами, а саме підприємствами продавцями (постачальниками), які на момент укладення та виконання вищезазначених господарських договорів були у встановлений чинним законодавством спосіб зареєстровані у якості юридичних осіб та платників податків, у визначені умовами договорів - строки, у кількості та якості відповідно до умов договору, постановлено покупцю (позивачу у справі) товари (міндобрива та нафтопродукти), покупцем сплачена вартість поставлених товарів та використано ці товари у вкладній господарській діяльності з вирощування сільськогосподарських культур, при цьому позивачем було надано відповідачу під час проведення перевірки та суду під час судового розгляду даної адміністративної справи, усі первинні документи за вищезазначеними правочинами, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов'язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами на підставі яких здійснюється бухгалтерський облік та фінансова звітність за господарськими операціями суб'єктів господарювання, та які свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов'язань за договорами, та подальше використання отриманих позивачем за цим договором товарів у власній господарській діяльності, і на підставі яких у відповідні звітні періоди позивачем формувались валові витрати підприємства та визначались податкові зобов'язання та податковий кредит.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній справи з приводу визначення позивачем об'єкта оподаткування та податкового кредиту протягом перевіряємого періоду з урахуванням витрат понесених підприємством у зв'язку з придбанням товарів у контрагентів - ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця», з урахуванням часу здійснення операцій врегульовано нормами Закону України «Про податок на додану вартість» та нормами Податкового кодексу України.

Аналіз норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, дає можливість зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобов'язаннях, при цьому це стосується і податкових зобов'язань, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару (послуг) покупець зобов'язаний сплатити вартість товару (послуг) продавцю, до складу якої входить ПДВ, а продавець зобов'язаний внести цю суму ПДВ до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару (послуг) цього обов'язку саме на нього за це покладається відповідальність, і на продавця товару (послуг), який є платником податку, нормами чинного законодавства не покладено обов'язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) у даному випадку , що свідчить про те, що несплата продавцем товару (послуг) ПДВ до бюджету в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем товару.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ в Закарпатській області про визнання недійним податкового повідомлення-рішення (реєстраційний номер в ЄДРСР - 14222198), яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного суду України.

Так, у вищезазначеній постанові Верховний суд України зазначив, що у разі коли контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що така правова позиція, щодо розв'язання спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який під час розгляду справи «БУЛВЕС» АД проти Болгарії ( заява №3991/03) у рішенні від 22.01.2009р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, та сплачувати пеню, оскільки такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Щодо тверджень відповідача про відсутність доказів транспортування отриманого позивачем від його контрагентів ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця», товару протягом перевіряємого періоду, що на думку податкового органу підтверджує нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця» , протягом перевіряємого періоду, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що умовами договорів укладених між позивачем та ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», передбачено застосування умов поставки СРТ- склад покупця, відповідно до яких позивач не зобов'язаний підтверджувати факт поставки саме товарно-транспортними накладними, а щодо решті договорів з контрагентами - ТОВ «Магелангруп» ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця», то відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на перевезення товарів отриманих від цих контрагентів не може бути спростуванням реальності здійснення господарських операцій з цими контрагентами з огляду на те, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом і визначає взаємовідносини по виконанню перевезень вантажів для обліку транспортної роботи, а у даному випадку позивачем здійснювались операції з придбання товару и позивач не виступав у якості замовника за договором перевезення.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що податковим органом зроблено неправомірний висновок щодо нереальності проведених позивачем господарських операцій з контрагентами ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця», протягом перевіряємого періоду.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, приймаючи до уваги норми чинного податкового законодавства, які регулюють спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі з урахуванням дати їх виникнення, зокрема положення п.п.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 123.2 ст. 123, п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п.209.2, п. 209.6, п. 209.11 , ст. 209, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач у справі мав усі визначені чинним законодавством підстави використання у 2012р. спеціального режиму оподаткування сільськогосподарських підприємств, оскільки судом під час розгляду справи встановлена безпідставність тверджень податкового органу про завищення позивачем у 2011р. урожайності соняшника та кукурудзи, та підтверджено факт правомірності визначення позивачем фактичний відсоток реалізації сільськогосподарської продукції за 2011р. на рівні 100%, а також позивач мав усі визначені чинним законодавством підстави для визначення об'єкта оподаткування та формування податкового кредиту з урахуванням показників сум ПДВ , який ним було сплачено протягом перевіряємого періоду у вартості отриманих від його контрагентів - ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця», товарів віднесення витрат по цим господарським операціям до складу валових витрат підприємства, оскільки у позивача у справі були наявні усі необхідні первинні документи, які засвідчують наявність певних юридичних фактів, які у свою чергу надають право позивачу на формування податкового кредиту певного звітного періоду з урахуванням сум ПДВ сплаченого у вартості товарів, які позивачем було отримано від вищезазначених контрагентів, що свідчить про те, що обрані відповідачем підстави для визначення позивачу грошових зобов'язань з ПДВ не відповідають вимогам Законів України «Про податок на додану вартість»» Податкового кодексу України, і висновок податкового органу про завищення показників у рядку І скорочених декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 657114,00 грн., та заниження показників у рядку 1 загальних декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» на загальну суму 657114,00 грн., безпідставне включення до складу податкового кредиту податкових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Магелангруп», ПП «Вікторія-2007», ПП «Оптметпромторг», ТОВ «Імтрейдгруп», ПП «Агрохім-Альянс», ПП «Дніпровім-Інвест», ТОВ ПФК «Столиця» на загальну суму 795838 грн., та необхідність донарахування суми ПДВ у розмірі 1803181 грн., який ним зроблено за результатами проведеної перевірки позивача є безпідставним, що свідчить про те, що відповідач у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, під час прийняття податкового повідомлення-рішення № від 23.09.2013р, яке є предметом оскарження у даній справі, діяв не у спосіб, який визначено чинним податковим законодавством.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам, що призвело до постановлення ним рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, що відповідно до положень ст.. 202 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції від 19.12.2013р. у даній справі скасувати.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем у справі позовні вимоги, колегія суддів враховуючи вищезазначені обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної справи та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи та долучені до матеріалів справи, приймаючи до уваги норми чинного податкового законодавства, які регулюють спірні правовідносини з урахуванням дії законів та нормативно-правових актів в часі, вважає, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, а тому необхідно задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги та визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача № від 23.09.2013р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.196,198,202,205,207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агропром-2000» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2013р. у справі №804/12807/13-а - скасувати.

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 23.09.2013р..

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 27.03.2015р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко