Справа № 803/266/15-а
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року Справа № 803/266/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача Багірова Р.А.,

представника відповідача Борсук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОШЕ» до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОШЕ» (далі - ТзОВ «ДОШЕ») звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №205000004/2014/000245/2 від 14.11.2014 року за яким підприємству було донараховано митних платежів (зі сплати ввізного мита та ПДВ) на загальну суму 2 934 грн. 93 коп. та визнання бездіяльності протиправною щодо безпідставного нездійснення митного оформлення у встановлений законодавством строк.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2015 року позовну заяву за клопотанням представника позивача, в частині визнання бездіяльності протиправною щодо безпідставного нездійснення митного оформлення у встановлений законодавством строк залишено без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.11.2014 року позивачем було подано на митний пост «Луцьк» Ягодинської митниці Міндоходів (на даний момент правонаступником якої є Волинська митниця ДФС України) для митного оформлення партії товарів - U5225 універсальний концентрат аміномакс призначений для відгодівлі свиней від 25 кг. живої ваги і до забою, вагою нетто 20000 кг, за ціною 2,14 польських злотих за 1 кг (далі - товар 1) та U5016 престартер для поросят «Bobas», вагою нетто 10000 кг, за ціною 1,94 польських злотих за 1 кг. (далі - товар 2) на загальну суму 43 600 польських злотих (без врахування транспортних витрат), що надійшли згідно контракту купівлі - продажу № 1/2014 від 07.02.2014 року, укладеного із компанією «Доше» (Польща), специфікацією № 88 від 12.11.2014 року та інвойсу № 117/14/SZ від 12.11.2014 року. Відповідно до пункту 6.1. контракту поставка товару здійснюється автотранспортом на умовах СРТ - м. Луцьк згідно Правил «Інкотермс - 2000».

Для митного оформлення на митний пост «Луцьк» Ягодинської митниці Міндоходів були подані такі документи, передбачені чинним законодавством: міжнародна товаротранспортна накладна СМR В/N від 12.11.2014 року; калькуляція транспортних витрат В/N від 06.11.2014 року; рахунок-фактура (інвойс) №FSE-118/14/SZ від 12.11.2014 року; специфікація № 88 від 12.11.2014 року; специфікація б/н від 07.02.2014 року; контракт № 1/2014 від 07.02.2014 року; ветеринарні свідоцтва ЕРД-00 №492375 від 13.11.2014 року; сертифікат походження товару РL/МF/АК 0339354 від 12.11.2014 року; сертифікат якості від 12.11.2014 року; інші документи, перелічені в графі 44 ВМД. При цьому, декларування товару відбувалось в електронній формі у відповідності до положень глави 40 Митного кодексу України (МК України).

В графах 12, 45 митної декларації (МД-2) № 205070000/2014/049793 від 13.11.2014 року було вказано митну вартість товару 1 у розмірі 103 037,16 грн., товару 2 у розмірі 93 771,23 грн., визначену за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів та в порядку, передбаченому статтею 58 Митного кодексу України.

За вказаною ВМД позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00164 від 14.11.2014 року в електронному вигляді. Як зазначено у Картці відмови, митний пост «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з причини невідповідності заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року, рішення про визначення митної вартості № 205000004/2014/000245/2 від 14.11.2014 року.

Згідно графи 30 вказаного рішення митним органом було визначено митну вартість товару 1 у розмірі 22 800 польських злотих за ціною 2,28 польських злотих за 1 кг., митну вартість товару 2 у розмірі 22 400 польських злотих за ціною 2,24 польських злотих за 1 кг. У графі 33 рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять всіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а в документах, поданих для підтвердження митної вартості мають місце розбіжності: транспортні витрати, що зазначені у калькуляції не відповідають транспортним витратам, що зазначені у фактурі, а також декларантом не був поданий витребовуваний документ про транспортні перевезення (договір).

З метою запобігання псування товару ТзОВ «ДОШЕ» у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 52 МК України було змушене здійснити подальше митне оформлення товару зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товару та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі 2 934,93 грн., що був визначений митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 МК України. В даному випадку гарантія надавалась шляхом внесення коштів на депозитний рахунок митного органу (грошова застава). Повторне митне оформлення товару відбувалось за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

У відповідності до частини восьмої статі 55 МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів (з 17.11.2014 року по 05.02.2015 року) декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

08.12.2014 року на адресу Ягодинської митниці Міндоходів було направлено заяву № 08/03 із поясненнями щодо незаконності дій та рішень митного органу, а також із додатковими документами: завіреною копією з неофіційним перекладом листа компанії «DOSSCHE» від 14.11.2014 року; завіреною копією з неофіційним перекладом листа компанії «DOSSCHE» від 14.11.2014 року. У цьому листі позивач просив митний орган визнати заявлену ТзОВ «ДОШЕ» за основним методом згідно ДМВ № 205070000/2014/049793 від 13.11.2014 року митну вартість товару, скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 205000004/2014/00245/2 від 14.11.2014 року, вирішити питання про повернення внесеної ТзОВ «ДОШЕ» грошової застави та надати пояснення, чому митне оформлення товару не було завершено у строк, передбачений частиною першою статті 255 МК України.

У відповідь на вищевказану заяву, позивач отримав лист Ягодинської митниці Міндоходів № 03-70-52/1910 від 17.12.2014 року, у якому митний орган зазначив, що ним була розглянута заява, проте митниця інформує про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом, виходячи з того, що позивачем не було подано документів, які документально підтверджують розбіжності витрат, понесених на транспортування в країні експортера, наявні розбіжності, що впливають на формування митної вартості, на надано документів щодо понесених витрат на страхування та транспортування. У цьому листі митний орган також зазначає, що строк митного оформлення товару був перевищений, виходячи із пункту 2 статті 255 МК України.

Позивач вказує, що ним насправді було дотримано вимоги митного органу про надання документів та відомостей, зазначених у повідомленні митниці про надання додаткових документів, відтак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів підлягало до скасування.

Просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 205000004/2014/000245/2 від 14.11.2014 року, за яким підприємству було донараховано митних платежів (зі сплати ввізного мита та ПДВ) на загальну суму 2 934 грн. 93 коп.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просить відмовити у його задоволенні.

В поданих до суду письмових запереченнях щодо позову від 24.02.2015 року №03-07-10/15-127 представник відповідача зазначила, що автоматизованою системою аналізу управління ризиками під час здійснення митного контролю та митного оформлення товару за митною декларацією № 205070000/2014/049793 від 13.11.2014 року згенеровано форму контролю 103-1 «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби», що вимагає перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, оскільки сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічній країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Перевірити заявлені у графі 44 митної декларації документи, що підтверджують транспортні витрати, на предмет розбіжностей із задекларованими відомостями.

Згідно з пунктом 6.1 контракту № 1/2014 від 07.02.2014 року, укладеного між ТзОВ «ДОШЕ» та «DOSSCHE» Sp.z.о.o., доставка товару здійснюється автотранспортом на умовах СРТ - м. Луцьк, згідно Правил «Інкотермс-2000». Проте, для здійснення митного контролю та митного оформлення товару за митною декларацією №205070000/2014/049793 від 13.11.2014 року, в графі 20 якої умови поставки було зазначено «СРТ-UА Луцьк», було надано додаток № 1 від 14.07.2014 року та додаток № 2 від 07.08.2014 року до контракту № 1/2014 від 07.02.2014 року. В вищевказаних додатках до контракту № 1/2014 від 07.02.2014 року було зазначено наступне: «в связи с изменением цен на входящее сырье на продукцию, поставляемую по условиям данного контракта, с 14.07.2014 года установить следующие цены на условиях ЕХW г.Сандомеж (Польща)».

Посадовою особою митного поста «Луцьк» після опрацювання поданих до митного оформлення документів по МД № 205070000/2014/049793 виявлено розбіжності, які впливають на обчислення митної вартості: транспортні витрати, що заявлені в калькуляції не відповідають транспортним витратам, які зазначені у фактурі. У зв'язку з виявленими розбіжностями щодо сум транспортних витрат було неможливо достовірно перевірити числове значення заявленої митної вартості.

ТзОВ «ДОШЕ» було надіслано електронне повідомлення про необхідність надання оригіналів документів, які підтверджують транспортні витрати, що зазначені у графі 44 МД та договір на перевезення на предмет розбіжностей у відомостях, що заявлені у цих документах. Позивач в адміністративному позові зазначає, що ним було надіслано пояснення щодо відсутності витребуваних митним органом документів 14.11.2014 року, тим самим підтверджує той факт, що вимога митного органу виконана не була.

На думку митниці, оскільки позивачем в порушення вимог чинного законодавства не виконано в повному обсязі законні вимоги митного органу щодо надання додаткових документів та наявних розбіжностей в поданих документах, подальші дії митного органу є такими, що вчинені у межах та у спосіб, передбачений МК України. Ягодинською митницею Міндоходів у відповідності до пункту 5 статті 55 МК України було проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, результати даної процедури лаконічно відображені в графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № 205000004/2014/000245/2 від 14.11.2014 року.

17.11.2014 року позивачем було подано нову МД № 205070000/2014/050399, за якою товар був випущений у вільний обіг, за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Відповідач зазначає, що в подальшому, на адресу Ягодинської митниці Міндоходів надійшла заява ТзОВ «ДОШЕ» № 08/03 від 08.12.2014 року. Проте, викладена у вказаній заяві позиція ТзОВ «ДОШЕ» не була належним чином обґрунтована, а додані до неї документи не підтвердили задекларованої митної вартості, оскільки митним органом вимагалися оригінали документів, а позивач їх не надав. Ягодинська митниця Міндоходів листом від 17.12.2014 року № 03 70 52/1910 повідомила позивача про неможливість застосування методу визначення митної вартості за ціною договору, заявленої декларантом з відповідним обґрунтуванням.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що 13.11.2014 року позивачем через декларанта було подано на митний пост «Луцьк» Ягодинської митниці Міндоходів (на даний момент правонаступником є Волинська митниця ДФС України) для митного оформлення партії товарів - U5225 універсальний концентрат аміномакс призначений для відгодівлі свиней від 25 кг. живої ваги і до забою, вагою нетто 20000 кг, за ціною 2,14 польських злотих за 1 кг (далі - товар 1) та U5016 престартер для поросят «Bobas», вагою нетто 10000 кг, за ціною 1,94 польських злотих за 1 кг. (далі - товар 2) на загальну суму 43 600 польських злотих (без врахування транспортних витрат), що надійшли згідно контракту купівлі - продажу № 1/2014 від 07.02.2014 року, укладеного із компанією «Доше» (Польща), специфікацією № 88 від 12.11.2014 року та інвойсу № 117/14/SZ від 12.11.2014 року. Відповідно до пункту 6.1. контракту поставка товару здійснюється автотранспортом на умовах СРТ - м. Луцьк згідно Правил «Інкотермс - 2000».

Для митного оформлення на митний пост «Луцьк» Ягодинської митниці Міндоходів були подані такі документи, передбачені чинним законодавством: міжнародна товаротранспортна накладна СМR В/N від 12.11.2014 року; калькуляція транспортних витрат В/N від 06.11.2014 року; рахунок-фактура (інвойс) №FSE-118/14/SZ від 12.11.2014 року; специфікація № 88 від 12.11.2014 року; специфікація б/н від 07.02.2014 року; контракт № 1/2014 від 07.02.2014 року; ветеринарні свідоцтва ЕРД-00 №492375 від 13.11.2014 року; сертифікат походження товару РL/МF/АК 0339354 від 12.11.2014 року; сертифікат якості від 12.11.2014 року; інші документи, перелічені в графі 44 ВМД. При цьому, декларування товару відбувалось в електронній формі у відповідності до положень глави 40 Митного кодексу України (МК України).

В графах 12, 45 митної декларації (МД-2) № 205070000/2014/049793 від 13.11.2014 року було вказано митну вартість товару 1 у розмірі 103 037,16 грн., товару 2 у розмірі 93 771,23 грн., визначену за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів та в порядку, передбаченому статтею 58 Митного кодексу України.

За вказаною ВМД позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00164 від 14.11.2014 року в електронному вигляді. Як зазначено у Картці відмови, митний пост «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформлені (випуску) товарів з причини невідповідності заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року, рішення про визначення митної вартості № 205000004/2014/000245/2 від 14.11.2014 року за яким підприємству було донараховано митних платежів (зі сплати ввізного мита та ПДВ) на загальну суму 2 934 грн. 93 коп.

Згідно графи 30 вказаного рішення митним органом було визначено митну вартість товару 1 у розмірі 22 800 польських злотих за ціною 2,28 польських злотих за 1 кг., митну вартість товару 2 у розмірі 22 400 польських злотих за ціною 2,24 польських злотих за 1 кг. У графі 33 рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять всіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а в документах, поданих для підтвердження митної вартості мають місце розбіжності: транспортні витрати, що зазначені у калькуляції не відповідають транспортним витратам, що зазначені у фактурі, а також декларантом не був поданий витребовуваний документ про транспортні перевезення (договір).

ТзОВ «ДОШЕ» здійснило митне оформлення товару зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товару та надання гарантій відповідно до розділу X цього МК України в розмірі 2 934,93 грн., що був визначений митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 МК України. Повторне митне оформлення товару відбувалось за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

В подальшому, позивач звернувся до Ягодинської митниці Міндоходів із заявою від 08.12.2014 року № 08/03, додавши додаткові документи (завірені копії з неофіційним перекладом листів компанії «DOSSCHE» від 14.11.2014 року), у якій просив визнати заявлену ТзОВ «ДОШЕ» за основним методом згідно ДМВ № 205070000/2014/049793 від 13.11.2014 року митну вартість товару, скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 205000004/2014/00245/2 від 14.11.2014 року, вирішити питання про повернення внесеної ТзОВ «ДОШЕ» грошової застави та надати пояснення, чому митне оформлення товару не було завершено у строк, передбачений частиною першою статті 255 МК України.

Ягодинська митниця Міндоходів листом № 03-70-52/1910 від 17.12.2014 року проінформувала позивача про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом, виходячи з того, що позивачем не було подано документів, які документально підтверджують розбіжності витрат, понесених на транспортування в країні експортера. Крім того, у цьому листі митний орган також зазначив, що строк митного оформлення товару був перевищений, виходячи із пункту 2 статті 255 МК України.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на таке.

Статтею 49 Митного кодексу України (МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, сьомої - дев'ятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами першою - третьою статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом (за ціною договору) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2014/049793 від 13.11.2014 року декларантом (ПП «ПРАЙД СЕРВІС») було вказано митну вартість зазначеного вище товару у розмірі 43 600 польських злотих або 196 808,39 грн., що визначена за ціною контракту.

Проте, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № 205000004/2014/000245/2 від 14.11.2014 року вбачається, що митним органом митна вартість товарів не визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять всіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а в документах, поданих для підтвердження митної вартості мають місце розбіжності (транспортні витрати, що зазначені у калькуляції, не відповідають транспортним витратам, що зазначені у фактурі, а також декларантом не був поданий витребовуваний документ про транспортні перевезення (договір), відтак, митним органом було визначено митну вартість товару у розмірі 43 200 польських злотих.

Судом встановлено, що заявою від 08.12.2014 року № 08/03 позивачем, в межах строків, визначених статтею 55 МК України, були надані органу доходів і зборів пояснення та додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, проте, відповідачем відмовлено у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

На думку суду, відповідачем безпідставно було відмовлено у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, виходячи з наступного.

Так, зокрема, Ягодинською митницею Міндоходів не було враховано, що відповідно до пункту 6.1 контракту № 1/2014 від 07.02.2014 року та товарно-супровідних документів поставка спірного товару відбувалася на умовах СРТ - м. Луцьк, Україна Правил Інкотермс 2000, а це означає, що обов'язок поставки товару до місця знаходження покупця лежить на продавцю, при цьому, понесені ним транспортні витрати включаються до ціни товару. У спірному випадку замовлення перевезення вантажу та оплату послуг з перевезення товару здійснював продавець компанія «DOSSCHE» (Республіка Польща), саме перевезення здійснювалося фірмою F.H.U. MICHAL (Республіка Польща), що підтверджується міжнародною товаротранспортною накладною CMR від 12.11.2014 року.

До заяви від 08.12.2014 року позивачем до митного органу було надано лист-засвідчення компанії «DOSSCHE» (Республіка Польща) від 14.11.2014 року, у якому вказано, що вказана фірма співпрацює із транспортною фірмою F.H.U. MICHAL, яка займається перевезенням товару з м. Сандомєж до м. Луцька, співпраця відбувається згідно до домовленості, схваленої законом, а також відповідно до замовлень на поставку різних вантажів, беручи до уваги принципи і вартість перевезення, зазначеної у підрахунку витрат.

З цього слідує, що перевезення спірного вантажу відбувалося без укладення письмового договору, відтак, позивач не міг надати такий договір на вимогу митного органу.

Разом з тим, до митного оформлення декларантом була надана калькуляція транспортних витрат, а в подальшому позивач у заяві від 08.12.2014 року письмово пояснив розбіжність витрат щодо транспортування в калькуляції та фактурі. При цьому, до заяви було також надано лист-пояснення компанії «DOSSCHE» (Республіка Польща) від 14.11.2014 року, з якого слідує, що розбіжність виникла унаслідок того, що останній розрахунок (калькуляція) було складено 06.11.2014 року (поставка товару відбулася 13.11.2014 року), а збільшення витрат на перевезення (згідно із інвойсом) пов'язане із зростанням цін на страхування транспортних засобів та на пальне. Крім того, суд бере до уваги доводи позивача про те, що вартість перевезення товару до місця ввезення на митну територію України у калькуляції є вищою, ніж у інвойсі, і саме більша вартість була включена декларантом до митної вартості товару, тому наявність зазначених вище розбіжностей не призвела а ні до заниження митної вартості товару, а ні до заниження митних платежів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведено заявлену митну вартість товару за ВМД № 205070000/2014/049793 від 13.11.2014 року, відповідачем в свою чергу не доведено, що декларантом за вказаною митною декларацією було невірно визначено митну вартість товару за основним методом, відтак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки представник позивача в судовому засіданні відмовився від стягнення сплаченого судового збору, тому судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 94, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 49, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 256 Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ягодинської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №205000004/2014/000245/2 від 14.11.2014 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 18 березня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич