Справа № 497/118/15-а
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/118/15-а
Провадження № 2-а/497/11/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015 року, м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря - Ковтун О.І.

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

представників відповідача - Турбаби О.І., Койчева С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання рішення противоправним, скасування рішення комісії та зобов'язання призначити і виплачувати пенсію за віком, -

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з названим адміністративним позовом та просить постановити рішення яким:

- поновити строк звернення до адміністративного суду;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області від 17.10.2014 року № 48 щодо відмови їй ОСОБА_1 в підтверджені стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком;

- зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області призначити з 10.08.2014 року їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.26 та п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона позивачка працювала у період з 1978 року по 1992 рік кравчинею у Болградському райпобуткомбінаті, у період з 1992 року по 2001 рік - кравчинею у МП/ПТ «Ромашка» в с. Дмитрівка Болградського району Одеської області. Звернувшись 09.08.2014 року до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, вона отримала рішення про відмову з посланням на те, що при підрахунку стажу роботи, здійсненого на підставі документів, наданих відповідачу Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, її страховий стаж становить 22 роки 4 місяці 21 день. Позивачка вважає дане рішення протиправним, та таким що підлягає скасуванню.

Назване рішення позивачкою було отримано ще в жовтні 2014 року. Однак в силу своєї юридичної необізнаності вона не знала, що має право на оскарження цього рішення до суду. Оскільки дане рішення обмежує її законне право на отримання пенсії, просила визнати причину пропуску строку поважною в силу положень ст. 55 Конституції України та поновити строк на звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді про відкриття провадження по даній справі від 21.01.2015 року позивачці ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду з названим адміністративним позовом (а.с.21).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просила прийняти таку постанову, яка б гарантувала їй дотримання і захист прав, зобов'язати відповідача Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області призначити їй пенсію за віком з часу виникнення у неї права на таку пенсію, тобто з 10 серпня 2014 року. Про наявність необхідного трудового стажу свідчать записи у трудовій книжці, згідно яких стаж її роботи перевищує тридцять років. В зв'язку з зазначеним, позивачка просила захистити її право на пенсію. Жодних інших документів, щодо підтвердження стажу її роботи, окрім трудової книжки, вона не має. Пояснила, що в ПП «Ромашка» була крадіжка, під час якої були викрадені усі документи. Невелику частину документів було згодом винайдено, та передано на зберігання до сільської ради. Однак відносно її позивачки роботи, документи відсутні.

Представник позивачки ОСОБА_2 - підтримав доводи і пояснення позивачки, просив адміністративний позов - задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що дійсно в трудовій книжці позивачки допущені помилки при її заповненні, які були виправлені, але не засвідчені належним чином. Документи щодо підтвердження цього періоду роботи в ПП/ПТ «Ромашка» з 01.07.1992 року по 12.03.2001 рік - відсутні. Однак, даний період роботи підтверджується поясненнями свідків, які також працювали разом позивачкою в цей період, а тому слід зарахувати цей період роботи до загального трудового стажу, та зобов'язати відповідача призначити пенсію позивачці за віком.

Відповідач Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області позов не визнав (а.с.24-27).

Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки її вимоги є незаконними та необґрунтованими. Позивачка звернулася УПФ з заявою про призначення пенсії за віком згідно п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове» державне пенсійне страхування» та додала до заяви документи про стаж роботи та заробітну плату. Названою нормою Закону передбачено, що у період до 01.01.2015 року збережено вік виходу на пенсію жінок після досягнення 55 років. Таке право матимуть лише ті жінки, які звільнилися з роботи, та за наявності страхового стажу не менш як 30 років. У цьому випадку розмір їхньої пенсії, обчислюється відповідно до ст.27 та з урахуванням ст.28 названого Закону, зменшується на 0.5 % за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

При підрахунку стажу роботи позивачки на підставі поданих документів, стаж роботи склав 22 роки 4 місяці 13 днів, а не 30 років, як того вимагає діюче законодавство.

УПФ не може зарахувати до загального трудового стажу, період роботи позивачки в ПП/ПТ «Ромашка» - 01.07.1992 року по 12.03.2001 рік, оскільки записи вчинені в трудовій книжці містять виправлення, які незасвідчені належним чином. Іншими жодними документами також не підтверджується факт роботи позивачки кравчинею в ПП/ПТ «Ромашка» в цей період.

З цих підстав, комісія УПФ прийняла рішення про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком з причин відсутності 30 років страхового стажу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін по справі, пояснення свідків суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Встановленому судом факту відповідають адміністративно-правові відносини, що виникають з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, які регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст.ст. 1, 13 ч.1 п. «в», 62, 81, 83, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно п.7.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «про загальнообов'язкове пенсійне страхування» №1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) від 09 липня 2003 року до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону та з урахуванням ст.28, зменшується на 0,5% за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, документом про трудову діяльність працівника відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту, Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року № 58, є трудова книжка, а уточнюючі довідки про період та характер роботи, що дають право на пенсію, вимагаються у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на відповідних умовах.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії, не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім тих випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

У разі відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника, що передбачено пунктом 18 зазначеного Порядку.

Вирішуючи спір суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), 18 жовтня 2014 року звернулася з заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Болградському районі Одеської області з приводу призначення їй пенсії за віком згідно ст.26 ч.1 та п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.33).

На вказану заяву позивачка отримала рішення № 48 від 17.10.2014 року Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з причин відсутності 30-ти років страхового стажу (а.с.6-7, 31).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.9-16), розпочала свою трудову діяльність 07.08.1978 року кравчинею третього розряду з пошиття жіночого одягу в Болградському районному побутовому комбінаті, де пропрацювала до 01.07.1992 року, та була звільнена шляхом переведення на роботу кравчинею жіночого одягу в Мале підприємство «Ромашка».

У подальшому Мале підприємство «Ромашка» було реорганізовано в Повне товариство «Ромашка» (реорганізація документами не підтверджена), куди позивачка 06.05.1996 року була переведена на роботу також кравчинею жіночого одягу, про що зроблено запис в її трудовій книжці за порядковим № 5. Після вчинення даного запису зазначено «без печатки», однак проставлено печатку Повного товариства «Ромашка».

За порядковим № 6 здійснено запис про прийняття позивачки на роботу кравчинею в Повне товариство «Ромашка», жіночий одяг, і засвідчено печаткою ПТ «Ромашка».

Далі за порядковим № 7 значиться запис «31.12.1997 року звільнена з роботи по ст.26 КЗпП України переводом в зв'язку з закриттям Повного товариства «Ромашка». Протокол № 1 від 12.03.2001 року». Засвідчено печаткою ПТ «Ромашка» і підписом посадової особи без зазначення прізвища та печаткою Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області.

Крім того, тут же в цьому записі дата вчинення запису «31.12.1997 року» виправлена на 12.03.2001 року», втім ніяким чином це виправлення не засвідчено (а.с.12 зворотна сторінка).

Порядок ведення трудових книжок встановлений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року за № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція).

Згідно положень цієї Інструкції (в редакції чинній на час здійснення запису в трудовій книжці за 1997, 2001 роки), вбачається наступне:

- п.2.3. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

- п.2.4. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

- п.2.5. З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 р. N 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

- 2.6. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

- п.2.8. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

- п.2.9. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та ін. мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

- п.2.10. У розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)" і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

Враховуючи вищенаведені положення названої інструкції, суд дійшов висновку, що виправлення, що наявні в записах трудової книжки позивачки за порядковим номером сім, та наявність печатки Повного товариства «Ромашка» на записі за порядковим номером п'ять «Про звільнення з роботи в Приватному підприємстві «Ромашка» - здійснені з грубим порушенням цієї інструкції.

З метою перевірки даних про фактичний стаж роботи позивачки ОСОБА_1, спеціалістом УПФ України в Болградському районі Одеської області було здійснено зустрічну перевірку довідки про заробітку плату № 1391 від 15.07.2014 року, видану Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.46), яку у подальшому голова сільської ради просив вважати анульованою і не приймати до уваги, оскільки вона складена і видана не на підставі документів, а зі слів колишнього бухгалтера сільської ради ОСОБА_8 (а.с.26, 47)

Під час перевірки періоду роботи позивачки ОСОБА_1 з липня 1992 року по березень 2001 року в ПТ «Ромашка» з'ясовано, що підтверджується тільки частина періоду роботи, а саме: за липень 1993 року, з липня по листопад 1994 року, червень-липень 1995 року, жовтень-листопад 1995 року, квітень-травень 1996 року, липень 1996 року та червень 1997 року. Решта документів починаючи з 1998 року по 2001 рік - відсутня (акт № 136-02 від 26.08.20014 року). Перевіркою також встановлено, що договір на зберігання документів по ПТ «Ромашка» відсутній (а.с.27, 48-49).

Після проведеної перевірки Дмитрівська сільська рада надала нову довідку за № 17 без дати, зазначено лише рік 2014, про розмір заробітної плати позивачки лише за ті місяці, що підтверджуються документально (а.с.17).

За наслідками усіх перевірок відповідачем здійснено розрахунок стажу роботи позивачки, який становить 22 роки 4 місяці 21 день (а.с.8).

В судовому засіданні були допитані свідки:

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.53-63), ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.64-67), ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.68-73), які є уродженками с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, та усі працювали в Болградскому районному побутовому комбінаті, та МП/ПТ «Ромашка» кравчинями, які підтвердили, що вони дійсно працювали разом з позивачкою, що у ПТ «Ромашка» була крадіжка під час якої викрали усі документи, а ті що були згодом винайдені, були передані на зберігання до сільської ради. Усі вони є пенсіонерками, але період роботи в МП/ПТ «Ромашка» їм не зараховувався до загального стажу роботи, в зв'язку з наявними виправленнями в трудових книжках.

Свідок ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, колишній секретар Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.74-75) пояснила, що після ліквідації ПТ «Ромашка» залишки документів були передані на зберігання до Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, де зберігаються по теперішній час. Документи про передачу (акти, описи) відсутні. До державного архіву документи не передавалися.

Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази, вбачається, що виправлення, які мають місце в трудовій книжці позивачки, не засвідчені належним чином, будь-якими іншими документами дані періоди роботи не підтверджені.

Суд неодноразово пропонував сторонам надати усі необхідні докази, на підтвердження періоду роботи позивачки з 01.07.1992 року по 12.03.2001 рік в МП/ПТ «Ромашка», що відображено в журналі судового засідання, однак такі докази надані не були, і в судовому засіданні не встановлені. Тому згідно записів трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 загальний стаж її роботи складає 22 роки 4 місяці 13 днів, що не достатньо для призначення пенсії за віком згідно вимог п.7.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Таким чином, обставини, викладені позивачкою в позовній заяві про те, що вона має право на призначення пенсії за віком згідно п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» є не обґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 94, 159, 160, 161, 162, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.В.Кодінцева