Справа № 761/27958/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2015 року м. Київ
Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Кузьменко В. В.,
суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,
за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних сил України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Позивач звернувся з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо не зазначення у довідці від 24.07.2014 року № 305/371 про одержані позивачем додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження ним військової служби, щомісячного додаткового виду грошового забезпечення винагороди, яка мала постійний характер; зобов`язання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України включити до довідки одержані додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження позивачем військової служби щомісячну грошову винагороду, встановлену згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, зазначену довідку, завірену встановленим порядком, надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві вчинити відповідні дії щодо призначення та виплати позивачу пенсії починаючи з 18.07.2014 року виходячи з розміру грошового забезпечення із урахуванням додаткового виду грошового забезпечення щомісячної винагороди встановленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 (із змінами), провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.
Позов мотивовано тим, що щомісячна додаткова винагорода, яка була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 мала постійний характер, тому неврахування її при обчисленні розміру пенсії є неправомірним.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2015 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В засідання з`явились учасники процесу. Апелянт наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги та скасуванні оскаржуваного рішення. Представники відповідачів просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи скарги та подані письмові заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», має тимчасовий характер та не підлягає врахуванню при обчисленні пенсії військовослужбовця.
Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 15.07.2014 року № 390 полковника ОСОБА_1 , начальника відділу оборонного планування організаційно-планового управління Тилу Збройних Сил України, відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті, звільнено з військової служби у запас за пунктом «Б» (за станом здоров`я).
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2014 року № 139 полковник ОСОБА_1 , начальника відділу оборонного планування організаційно-планового управління Тилу Збройних Сил України, з 17.07.2014 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного у м. Києві військового комісаріату.
З довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, виданої фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України від 24.07.2014 року № 305/371 встановлено, що до основних видів грошового забезпечення позивача включено: посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавку за вислугу років, до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії позивача враховано: надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, премія, встановлена пп.2 п. 25 ПКМУ 1294 (а.с.7). Разом з тим, відповідно до вказаної довідки до переліку складових грошового забезпечення, яке розраховано ОСОБА_1 , щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 не включена.
Вважаючи неправомірними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до довідки та не врахування її при обрахунку пенсії, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-XII) усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, установлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою ст. 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, то зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 вказаного Закону, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Перелік видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія військовослужбовців, наведений в ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є вичерпним.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) з 01.04.2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01.09.2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01.01.2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01.04.2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 07.2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
На виконання зазначеної постанови наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595, затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі Інструкція).
Підпунктом 2.2. Інструкції виплата винагороди здійснюється в таких розмірах на місяць: військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 2.1 цього пункту): з 01.04.2013 року - до 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01.09.2013 року - до 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01.01.2014 року - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.
У п. 5 вказаної Інструкції визначено, що винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Окрім того, пунктами 9, 10 Інструкції передбачено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена військовослужбовцям наказом №595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII.
Наведену правову позицію відображено в постанові Верховного суду України від 15.07.2014 року по справі № 21-234а14, винесеній за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.
Відповідно до положень ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні.
Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови у задоволенні позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних сил України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, тобто з 24.03.2015 року, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 24.03.2015 року.
Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.