Справа № 2а-7016/10/1370
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2011 р. м. Львів № 2а-7016/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участю секретаря судового засідання Панчишин Н.Я., представника позивача Урбанської Т.В., представника відповідача Гнатів А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірми «Едельвейс»до Львівської митниці про скасування податкового повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне торговельно-посередницьке мале підприємство фірма «Едельвейс»звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Львівської митниці про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення форми «Р»від 16.07.2010 року № 59 про донарахування позивачу ввізного мита в сумі 17090,37 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що препарати під торговою назвою «Йодомарин 100»та Йодомарин 200»є лікарськими засобами, підтвердженням чого є відповідні реєстраційні посвідчення. Враховуючи також їх склад, призначення та показання для застосування, при ввезенні на митну територію України їх було розмитнено за кодом згідно з Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі -УКТЗЕД) 3004, тобто як лікарські засоби. Тому висновок митного органу про те, що ввезений у лютому, березні, квітні та жовтні 2009 року та березні 2010 року лікарські препарати «Йодомарин 100»та «Йодомарин 200»повинні класифікуватись як харчові продукти вважає безпідставним. Відтак і рішення про донарахування ввізного мита є протиправним та повинно бути скасованим. Крім того позивач додав, що спірне рішення відповідач виніс на підставі акта камеральної перевірки вже після того, як товар було ввезено та реалізовано, що на думку позивача, є недопустимим. Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення такого ж змісту, просив позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях від 09.09.2010 р. № 30/19-1201, де серед іншого зазначив, що митні органи здійснюють митний контроль за зовнішньоекономічними операціями, в тому числі шляхом проведення камеральних перевірок, незалежно від того чи завершилась процедура митного оформлення товарів та їх випуск у вільний обіг на території України. Митним кодексом України передбачено, що визначення коду товарів УКТЗЕД для цілей митного оформлення є виключною компетенцією митних органів, а їх рішення щодо класифікації товарів є обов'язковими для всіх підприємців та громадян. Інші ж органи чи установи таких повноважень не мають, а їх висновки можуть стосуватись якості, кількості чи комплектності товарів, але аж ніяк не їх класифікації згідно з УКТЗЕД. Під час камеральної перевірки встановлено, що ввезеному на митну територію України товару «Йодомарин 100»та «Йодомарин 200»декларант присвоїв невірний код УКТЗЕД, який відповідає лікарському засобу. Рішення про донарахування податку виходячи з класифікації цього товару як харчового продукту з відповідним кодом митний орган прийняв з огляду на його склад (який не відповідає сукупності вимог, яким має відповідати препарат товарної позиції групи 3004). З урахуванням коду товару 2106, а також інформації щодо країни його походження, яка є в сертифікатах про походження товару та інвойсах, митний орган нарахував ввізне мито та штрафні санкції на загальну суму 17090,37 грн. В судовому засіданні представник відповідача надав аналогічні викладеному пояснення, просив повністю відмовити у задоволення даного позову.

Суд заслухав пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідив наявні у справі докази, оцінив їх в сукупності та встановив наступні фактичні обставини справи:

На підставі вантажно-митних декларацій № 209000005/9/001287 від 04.02.2009 року; № 209000005/9/003021 від 04.03.2009 року; № 209000005/9/005258 від 07.04.2009 року; № 209000005/9/015723 від 15.10.2009 року та № 209000005/9/004458 від 25.03.2010 року приватне торговельно-посередницьке мале підприємство фірма «Едельвейс»ввезло на митну територію України товари «ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі, що місять йод або сполуки йоду «ЙОДОМАРИН 100, таблетки по 100 мкг»та «ЙОДОМАРИН 200, таблетки по 200 мкг», випуск серії препарату: «Menarini-Von Heyden GmbH, Germany», виробництво таблеток «in bulk»: Tropon GmbH, Germany, кінцеве пакування, випуск серії препарату: BERLIN-CHEMIE AG (MERANINI GROUP), Germany (Німеччина). Згідно з тих же ВМД названий товар був ввезений на територію України за кодом 30049011 згідно з УКТ ЗЕД, що відповідає товарній позиції лікарських засобів. Тому при митному оформленні цього препарату ввізне мито відповідно до вимог Закону України від 31.05.2007 р. № 1109-V «Про внесення змін до Закону України «Про митний тариф України було нараховане за нульовою ставкою.

Для підтвердження достовірності вказаного у ВМД коду товарної позиції згідно з УКТЗЕД, а саме державної реєстрації препаратів «Йодомарин 100»та «Йодомарин 200»саме як лікарського засобу позивач долучив реєстраційні посвідчення на ці лікарські засоби, видані Державним фармакологічним центром Міністерства охорони здоров'я України, а також реєстраційні посвідчення країни-виробника цих препаратів (а.с. 17-35).

На підставі листа Департаменту митно-тарифного регулювання Держмитслужби України від 06.05.2010 р. № 16/1-5/963-ЕП «Про проведення перевірки»Львівська митниця з 10 по 23 червня 2010 року проводила камеральну перевірку ПТПМПФ «Едельвейс»на предмет повноти сплати належних сум митних платежів при митному оформленні товарів у митному режимі ІМ 40 за переліченими вище вантажно-митними деклараціями. За наслідками камеральної перевірки складено акт № к/035/10/209000000/ від 23.06.2010 року (далі -акт перевірки, а.с. 8-14), у якому серед іншого зазначено, що діючою речовиною ввезених згідно зі згаданими вище ВМД товарів «Йодомарин 100 та «Йодомарин 200», відповідно до Інструкції для медичного застосування препаратів щодо складу лікарського засобу, є калій йодид, вміст якого в одній таблетці «Йодомарину 100»складає 100 мкг, «Йодомарину 200»відповідно 200 мкг, що не перевищує або не набагато вищий, ніж рекомендована середньодобова норма вживання - 150 мкг. Відповідно до Пояснень до УКТЗЕД, т. 1 товарна позиці 2106, а також беручи до уваги вимоги щодо підходів до класифікації вітамінних та вітамінно-мінеральних препаратів, викладених в листі ДМСУ від 06.05.2010 року № 11/2-10.16/4217 про дозу діючої речовини в одній одиниці лікарської форми, даний продукт, судячи з його хімічного складу, у т.ч. відсутності у ньому таких компонентів як: молочний жир, цукроза, ізоглюкоза, глюкоза, крохмаль, повинен класифікуватись як харчовий продукт в товарній позиції 2106 з відповідним йому кодом згідно з УКТ ЗЕД.

На підставі акта камеральної перевірки від 23.06.2010 року та керуючись пп. «в»пп. 4.2.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Законом України «Про Митний тариф України»Львівська митниця винесла податкове повідомлення форми «Р»від 16.07.2010 року № 59, відповідно до якого визначила приватному торгівельно-посередницькому малому підприємству фірмі «Едельвейс»податкове зобов'язання за платежем ввізне мито у сумі 17090,37 грн., в т.ч. за основним платежем 16276,54 грн., за штрафними санкціями 813,83 грн.

При вирішенні даного спору по суті суд керується наступними положеннями Конституції, Законів України та підзаконних нормативно-правових актів:

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно Конституцією встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, а також економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби визначає Митний кодекс України від 11.07.2002 року № 92-VI (далі -МК України).

Згідно з п. 35 ст. 1 МК України пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до п. 19 тієї ж статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи України. Серед основних завдань, які виконують митні органи, реалізуючи митну політику України, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 11 МК України є здійснення митного контролю митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, вдосконалення форм і методів їх здійснення.

Митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до цього Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку (ст. 40 МК України). Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів зокрема шляхом: перевірки документів та відомостей, необхідних для такого контролю; перевірки системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України; використання інших форм, передбачених цим Кодексом та іншими законами України з питань митної справи. Порядок здійснення митного контролю визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до норм цього Кодексу (п. 1, 5, 7 ч. 1 ст. 41 МК України). Під час проведення митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи (ст. 42 МК України).

При прийнятті постанови суд виходить з наступних мотивів:

Приватне торговельно-посередницьке мале підприємство фірма «Едельвейс»на підставі вантажно-митних декларацій № 209000005/9/001287 від 04.02.2009 року; № 209000005/9/003021 від 04.03.2009 року; № 209000005/9/005258 від 07.04.2009 року; № 209000005/9/015723 від 15.10.2009 року та № 209000005/9/004458 від 25.03.2010 року ввезло на митну територію України препарати «Йодомарин 100»та «Йодомарин 200», які зареєстровані в Україні як лікарській засоби, що застосовуються для профілактики дефіциту йоду та лікування хворих щитоподібної залози. Зазначений товар пройшов митний контроль та оформлення, за наслідками якого ввезений на митну територію України під кодом 3004 згідно з УКТЗЕД -без сплати ввізного мита та податку на додану вартість.

Львівська митниця під час митного оформлення товару «Йодомарин 100»та «Йодомарин 200»підтвердила правильність класифікації та кодування цього товару. Митне оформлення названиїх препаратів проведено на підставі зазначеного у графі 33 згаданих вище ВМД коду згідно з УКТ ЗЕД, тобто лікарські засоби.

Відповідно до вимог ст. 313 МК України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Для цілей митного оформлення здійснюється класифікація товарів згідно з вимог Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України»від 05.04.2001 N 2371-III (із змінами і доповненнями), та з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом ДМСУ від 31.01.2004 N 68 (із змінами і доповненнями). Згідно з УКТЗЕД товарна група 3004 включає лікарські засоби.

За змістом пункту 10.3 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість»платники податку, які імпортують товари (супутні послуги) на митну територію України для їх використання або споживання на митній території України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митним органам.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181-III якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати камеральної перевірки та на положення підпункту «в»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181-III, дія якого не поширюється на митні органи.

Така правова позиція суду узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21.01.2011р. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/14222227). Статтею ст. 244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Тому податкове повідомлення Львівської митниці від 16.07.2010 року № 59 про визначення позивачеві податкового зобов'язання за платежем ввізне мито на загальну суму 17090,37 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо понесених позивачем судових витрат, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України суд присуджує їх з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення форми «Р»Львівської митниці № 59 від 16.07.2010р. про визначення приватному торговельно-посередницькому малому підприємству фірмі «Едельвейс»податкового зобов'язання за платежем 17090,37 грн.

Стягнути з державного бюджету на користь приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірми «Едельвейс»судовий збір у сумі 3 (три) гривні 40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2011 року.

Суддя Москаль Р.М.

З оригіналом згідно

Суддя Москаль Р.М.