Справа № 800/571/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Київ справа № 800/571/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

Степашка О.І.,

Усенко Є.А.,

секретар судового засідання - Калінін О.С.

за участю представників згідно журналу судового засідання від 18.03.2015 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5

до Президента України - Порошенка Петра Олексійовича

про визнання незаконним та скасування Указу Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 в частині введення в дію абзацу 1 підпункту 2б пункту 3, підпункту 1 пункту 7 та пункту 8 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом до Президента України - Порошенка Петра Олексійовича (відповідач) про визнання незаконним та скасування Указу Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» (далі - Указ №875/2014) в частині введення в дію абзацу 1 підпункту 2б пункту 3, підпункту 1 пункту 7 та пункту 8 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» (далі - Рішення РНБО України) (з урахуванням уточненої позовної заяви).

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з абзацом 1 підпункту 2б пункту 3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», Кабінет Міністрів України має ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації. Підпунктом 1а пункту 7 Рішення РНБО України доручено Міністерству закордонних справ України разом із Міністерством юстиції України забезпечити відповідно до статті 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у тижневий строк: направлення заяви від імені України на адресу Генерального секретаря Ради Європи про вжиття Україною на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції у Донецькій і Луганській областях у зв'язку з наявною суспільною небезпекою, яка загрожує життю нації, заходів, що відступають від зобов'язань України за Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 8 Рішення РНБО України, Національний банк України має вжити у місячний строк заходів щодо припинення обслуговування банками рахунків, у тому числі карткових, відкритих суб'єктам господарювання всіх форм власності та населенню на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях.

На думку позивачів, наведені вище положення Указу №875/2014 порушують конституційні права громадян України, призводять до дискримінації мешканців Донецької і Луганської областей, що проживають на територіях у районі проведення антитерористичної операції, та юридичних осіб, зареєстрованих на даних територіях.

Представники позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, зазначивши, що Указ №875/2014 про введення в дію окремих пунктів Рішення РНБО України не відповідає нормам ст. 14, ст. 17 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», законодавству України про власність, про пенсійне забезпечення та соціальний захист населення, оскільки унеможливлює здійснення пенсійних виплат позивачам, а також іншим громадянам України, які проживають в зоні конфлікту в Донецькій та Луганській областях.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте, ним через відділ документального забезпечення суду було клопотання про розгляд справи за відсутності представника Президента України та заперечення проти адміністративного позову, в яких він зазначив, що Указ №875/2014 виданий у межах компетенції Президента України, на виконання повноважень, передбачених ст. 106 Конституції України, та у відповідності до законів України. Оскільки у адміністративному позові не наведено фактів порушення Президентом України прав, свобод, та інтересів позивачів у сфері публічно-правових відносин, у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивачів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у зв'язку з суспільно-політичною та соціально-економічною ситуацією в Донецькій та Луганській областях, Рада національної безпеки і оборони України 4 листопада 2014 року прийняла рішення "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях".

Указом Президента України №875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях».

Згідно зі ст. 102 Конституції України, Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Президент України забезпечує державну незалежність, національну безпеку і правонаступництво держави.

Нормами ст. 107 Конституції України визначено, що Рада національної безпеки і оборони України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України, який координує і контролює діяльність органів виконавчої влади у сфері національної безпеки і оборони. Рішення Ради національної безпеки і оборони України вводяться в дію указами Президента України. Компетенція та функції Ради національної безпеки і оборони України визначаються законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України», функціями Ради національної безпеки і оборони України є внесення пропозицій Президентові України щодо реалізації засад внутрішньої і зовнішньої політики у сфері національної безпеки і оборони; координація та здійснення контролю за діяльністю органів виконавчої влади у сфері національної безпеки і оборони у мирний час; координація та здійснення контролю за діяльністю органів виконавчої влади у сфері національної безпеки і оборони в умовах воєнного або надзвичайного стану та при виникненні кризових ситуацій, що загрожують національній безпеці України.

Відповідно до функцій, визначених цим Законом, РНБО України розробляє та розглядає на своїх засіданнях питання, які відповідно до Конституції та законів України, Концепції (основ державної політики) національної безпеки України, Воєнної доктрини України належать до сфери національної безпеки і оборони, та подає пропозиції Президентові України, зокрема, щодо визначення стратегічних національних інтересів України, концептуальних підходів та напрямів забезпечення національної безпеки і оборони у політичній, економічній, соціальній, воєнній, науково-технологічній, екологічній, інформаційній та інших сферах; щодо заходів політичного, економічного, соціального, воєнного, науково-технологічного, екологічного, інформаційного та іншого характеру відповідно до масштабу потенційних та реальних загроз національним інтересам України (абз. 2, 7 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону).

За змістом ст. 10 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України», прийняті Радою національної безпеки і оборони України рішення вводяться в дію указами Президента України.

Таким чином, Президент України саме на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, видав оскаржуваний Указ №875/2014, яким введено в дію рішення РНБО України «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях».

Доводи позивачів про те, що наведені вище положення оскаржуваного (в частині) Указу №875/2014 носять дискримінаційний характер є необґрунтованими, оскільки ці положення жодним чином не змінюють встановлених законодавством гарантій соціального захисту громадян України, зокрема, не скасовують право застрахованої особи на отримання пенсійних виплат та не суперечать змісту ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг, а також, не порушують права власності позивачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В обґрунтування порушення своїх прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в позовній заяві зазначають про неможливість одержання ними пенсії та інших соціальних виплат. Однак, слід зазначити, що в оскаржуваному Указі Президента України №875/2014 відсутні будь-які положення, що стосуються пенсійного забезпечення та соціального захисту громадян.

З врахуванням наведеного, оскільки Указ Президента України №875/2014 (в оскаржуваній частині) видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а в позові не наведено належних фактів порушення спірним Указом №875/2014 прав, свобод та інтересів позивачів у сфері публічно-правових відносин, колегія суддів дійшла висновку, що позовна заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 18, 158-163, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові відмовити.

Постанова підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, та набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її перегляд Верховним Судом України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий(пі (підпис)дпис)О.А. Моторний
Судді(пі (підпис)дпис)І.В. Борисенко
(пі (підпис)дпис)В.В. Кошіль
(підпис)О.І. Степашко
(підпис)Є.А. Усенко