Справа № 804/20772/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С.
при секретаріГамовій Л.І.
представника позивача - представника відповідача - Хильченка С.М. Калугіної А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОМАШТРЕЙД» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень, -
У грудні 2014 року ТОВ «Агромаштрейд» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці від 10.10.2014 р. № 110100000/2014/200178/1, від 15.10.2014 р. № 110000006/2014/000001/2, від 04.11.2014 р. № 110000003/2014/000002/2.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що підприємством для митного оформлення і підтвердження митної вартості товару надано достатні документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, дозволяють провести обчислення митної вартості. Також позивач вважає, що відмова митниці у визнанні митної вартості з урахуванням доданих документів є необґрунтованою, оскільки не проведена оцінка всіх наданих документів щодо неможливості застосування основного методу.
Ухвалою суду здійснено заміну відповідача у справі з Дніпропетровської митниці Міністерства доходів та зборів на Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти адміністративного позову (т. 1 а.с. 226-234) та в письмових поясненнях. Так, відповідач зазначив, що відповідно до вимог п. 4.1. ст. 54 Митного кодексу України (далі - МК України), посадовою особою Дніпропетровської митниці здійснено контроль наявності у наданих до митного органу документах усіх відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом. В результаті такого контролю встановлено, що документи, подані позивачем разом з митними деклараціями, визивають сумніви у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару, містять розбіжності, у зв'язку з чим підприємству позивача було запропоновано надати додаткові документи та усунути наявні розбіжності. Дослідивши всі надані позивачем документи, митний орган дійшов висновку про відсутність підстав для застосування основного методу визначення митної вартості товару. У зв'язку з цим, посадовою особою Дніпропетровської митниці прийняті рішення про коригування митної вартості товарів.
З огляду на викладене, відповідач вважає, що митний орган правомірно прийняв оскаржувані рішення про коригування заявленої митної вартості товару.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне адміністративний позов звдовольнити виходячи з наступного.
Як підтверджується матеріалами справи, відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 19.05.2014 р. № WC/2 (т.1 а.с. 53-56), додатків до нього № 2014-3 від 19.05.2014 р., № 1 від 27.08.2014 р., № 2 від 28.08.2014 р., договорів комісії № 178-К від 27.09.2013 р. та № 78-К від 02.07.2014 р., укладеного між ТОВ спеціалізоване підприємство з оцинкуванню труб «Комінметінвест» та ТОВ «Агромаштрейд», на адресу ТОВ «Агромаштрейд» із Китаю від фірми «WEIFANG CREDIT MACHINERY CO., LTD» надійшов товар - грунтофрези в асортименті у кількості 1 305 шт. на загальну суму 229 365 доларів США.
Про надання зазначених документів до митного оформлення свідчать відповідні записи у графі № 44 митної декларації.
Позивачем у вказаній митній декларації митну вартість імпортованого товару визначено із застосуванням першого (основного) методу за ціною контракту № WC/2 від 19.05.2014 р.
У зв'язку із виникненням у митного органу сумніву щодо повноти врахування митної вартості всіх витрат Дніпропетровська митниця зобов'язала позивача надати (за наявності) наступні додаткові документи: - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - виписку з бухгалтерської документації; - копію митної декларації країни експорту.
В зв'язку з ненаданням ТОВ «Аромаштрейд» вказаних додаткових документів у встановлений митним органом строк відповідачем 15.10.2014 р. прийнято рішення про коригування митної вартості № 110000006/2014/000001/2 (т.1 а.с. 29-32).
Вказаним рішенням митна вартість товару № 1 - грунтофрези торгівельної марки ДТЗ у кількості 425 шт. визначена у розмірі 512,029 доларів США/шт. (2,5 доларів США/кг.), загальна вартість склала 164 882,02 доларів США, митна вартість товару № 2 - грунтофрези торгівельної марки Кентавр у кількості 880 шт. визначена у розмірі 140,56 доларів США/шт. (2,51 доларів США/кг.), загальна вартість склала 123 692,8 доларів США.
Відповідачем не була визнана митна вартість, визначена за основним методом визначення митної вартості та у митному оформленні за ВМД № 110110000/2014/002670 від 15.10.2014 р. було відмовлено, про що відповідач 16.10.2014 р. склав картку відмови в прийнятті митної декларації № 110110000/2014/000001/2 (т.1 а.с. 27-28).
ТОВ «Агромаштрейд», скориставшись наданим йому п. 2 ч. 3 ст. 52 МК України правом, 16.10.2014 р. задекларувало зазначений вантаж, а митниця здійснила оформлення товару та випустила його у вільний обіг за ВМД № 110110000/2014/002689 (т.1 а.с. 246-249).
Листом № 7061/04-50-52 від 11.11.2014 р. (т.1 а.с. 33-37) відповідач повідомив ТОВ «Агромаштрейд» про відсутність підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості та для скасування рішення про коригування митної вартості № № 110000006/2014/000001/2 від 15.10.2014 р., вказане рішення залишається чинним.
Також судом встановлено, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 24.03.2014 р. № RD/3 (т.1 а.с. 122-125), додатків до нього № 2014-1А від 26.03.2014 р., № 1 від 13.08.2014 р., № 2 від 14.08.2014 р., договорів комісії № 178-К від 27.09.2013 р. та № 78-К від 02.07.2014 р., укладеного між ТОВ спеціалізоване підприємство з оцинкуванню труб «Комінметінвест» та ТОВ «Агромаштрейд», на адресу ТОВ «Агромаштрейд» із Китаю від фірми «WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD» надійшов товар - грунтофрези «Кентавр-100» у кількості 1 430 шт. на загальну суму 100 100 доларів США.
Про надання зазначених документів до митного оформлення свідчать відповідні записи у графі № 44 митної декларації.
Позивачем у вказаній митній декларації митну вартість імпортованого товару визначено із застосуванням першого (основного) методу за ціною контракту від 24.03.2014 № RD/3.
У зв'язку із виникненням у митного органу сумніву щодо повноти врахування митної вартості всіх витрат Дніпропетровська митниця зобов'язала позивача надати (за наявності) наступні додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - копію митної декларації країни експорту; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
В зв'язку з ненаданням ТОВ «Аромаштрейд» вказаних додаткових документів у встановлений митним органом строк відповідачем 04.11.2014 р. прийнято рішення про коригування митної вартості № 110000003/2014/000002/2, яким митна вартість товару визначена у розмірі 140,56 доларів США/шт., загальна вартість склала 201 000,80 доларів США.
Відповідачем не була визнана митна вартість, визначена за основним методом визначення митної вартості та у митному оформленні за ВМД № 110110000/2014/002830 від 03.11.2014 р. було відмовлено, про що 04.11.2014 р. відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації № 110000003/2014/000002/2.
ТОВ «Агромаштрейд», скориставшись наданим йому п. 2 ч. 3 ст. 52 МК України правом, 05.11.2014 р. задекларувало зазначений вантаж, а митниця здійснила оформлення товару та випустила його у вільний обіг за ВМД № 110110000/2014/002850.
Керуючись ч. 8 ст. 55 МК України, позивач листом № 66 від 13.11.2014 р. надав відповідачу наступні додаткові документи: - лист транспортно-експедиційної компанії «International Cargo Service H.D.» від 07.11.2014 р. № 0711-14/5; - платіжне доручення в іноземній валюті № 247 від 08.08.2014 р.; - висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 04.11.2014 р. № ГО-5029.
Листом № 7219/04-50-52 від 20.11.2014 р. відповідач повідомив ТОВ «Агромаштрейд» про відсутність підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості та для скасування Рішення про коригування митної вартості № 110000003/2014/000002/2 від 04.11.2014 р., вказане рішення залишається чинним.
Крім того відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 10.02.2014 р. № PNGL-2014 (т.1 а.с. 163-166), додатків до нього № 2, № 2-1, № 2-2 від 01.07.2014 р., договорів комісії № 19-К, № 20-К від 23.01.2014 р. та № 138-К від 01.07.2014 р., укладеного між ТОВ «Торговий Дім «Металпромресурс» та ТОВ «Агромаштрейд», на адресу ТОВ «Агромаштрейд» із Китаю від фірми «PENGLAI AOFENGLIAN RUBBER AND PLASTIC PRODUCTS CO., LTD» надійшов товар - рукава в асортименті на загальну суму 45 475,10 доларів США.
Про надання зазначених документів до митного оформлення свідчать відповідні записи у графі № 44 митної декларації.
Позивачем у вказаній митній декларації митну вартість імпортованого товару визначено із застосуванням першого (основного) методу за ціною контракту від 10.02.2014 р. № PNGL-2014.
У зв'язку із виникненням у митного органу сумніву щодо повноти врахування митної вартості всіх витрат Дніпропетровська митниця зобов'язала позивача надати (за наявності) наступні додаткові документи: - виписки з бухгалтерської документації; - каталоги; - специфікації виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.
В зв'язку з ненаданням ТОВ «Аромаштрейд» вказаних додаткових відповідачем 10.10.2014 р. прийнято рішення про коригування митної вартості № 110100000/2014/200178/1, яким митна вартість товару № 1 визначена у розмірі 2,6 доларів США/кг., товару № 2 - у розмірі 2,6 доларів США/кг., товару № 3 - у розмірі 2,65 доларів США/кг.
ТОВ «Агромаштрейд», скориставшись наданим йому п. 2 ч. 3 ст. 52 МК України правом, 10.10.2014 р. задекларувало зазначений вантаж, а митниця здійснила оформлення товару та випустила його у вільний обіг за ВМД № 110100000/2014/227856.
Керуючись ч. 8 ст. 55 МК України, позивач листом № 88 від 08.12.2014 р. надав відповідачу наступні додаткові документи: - лист транспортно-експедиційної компанії «International Cargo Service H.D.» від 05.12.2014 р. № 0512-14/4; - платіжні доручення в іноземній валюті № 107 від 20.10.2014 р. та № 123 від 06.11.2014 р.; - висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 24.11.2014 р. № ГО-5316.
Листом № 744/04-50-25-2 від 12.12.2014 р. відповідач повідомив ТОВ «Агромаштрейд» про відсутність підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості та для скасування Рішення про коригування митної вартості № 110100000/2014/200178/1 від 10.10.2014 р., вказане рішення залишається чинним.
Предметом позову у даній справи є вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень Дніпропетровської митниці від 10.10.2014 р. № 110100000/2014/200178/1, від 15.10.2014 р. № 110000006/2014/000001/2, від 04.11.2014 р. № 110000003/2014/000002/2.
Відповідно до ч.1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно до ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Приписами ч.1 ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
В силу ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу).
Приписами ч. 2 ст. 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Судом встановлено, що на виконання вищевказаної норми МК України, позивач визначив та заявив митну вартість товару за поданими митними деклараціями за основним методом - за ціною контрактів.
Згідно до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Як визначено ч. 2 ст. 53 МК України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок базується на положеннях основного принципу, закріпленого у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито або аналогічного товару.
При розгляді справи встановлено, що під час подання позивачем митних декларацій для митного оформлення вантажу були надані усі обов'язкові документи, передбачені ст. 53 МК України.
Проте митний орган при перевірці правильності визначення митної вартості товару дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.
Суд не погоджується з вказаними висновками Дніпропетровської митниці за наступних обставин.
Так, у рішенні про коригування митної вартості товару від 15.10.2014 р. № 110000006/2014/000001/2 та листі від 11.11.2014 р. відповідачем зазначено, що за наданими платіжними дорученнями в іноземній валюті № 239 від 07.07.2014 р. та № 243 від 21.07.2014 р. підприємством перераховано на користь «WEIFANG CREDIT MACHINERY CO., LTD» кошти у розмірі 247 365 доларів США як передоплату за контрактом WC/2 від 19.05.2014 р., додаток № 2014/3 від 19.05.2014 р. До митного оформлення зазначеної партії наданий додаток від 19.05.2014 р. № 2014/3 на суму 229 365 доларів США. Поставка товарів на суму більше 229 365 доларів США не передбачена зовнішньоекономічним контрактом WC/2 від 19.05.2014 р.
Вказане твердження митного органу суд вважає необґрунтованим, оскільки за контрактом WC/2 від 19.05.2014 р. та додатком № 2014-3 до нього продавець поставив в Україну партію товарів - грунтофрези та косарки на суму 247 365 доларів США. Частина товару, а саме косарки роторні КР-01Б у кількості 400 шт. на загальну суму 18 000 доларів США, була оформлена за ВМД № 110110000/2014/001963 та випущена у вільний обіг 24.07.2014 р. Залишок товару - грунтофрези у кількості 1 305 шт. на загальну суму 229 365 доларів США декларувалися за ВМД № 110110000/2014/002670 від 15.10.2014 р. та після відмови у митному оформленні були оформлені митницею та випущені у вільний обіг за ВМД № 110110000/2014/002689 від 16.10.2014 р. Платіжними дорученнями в іноземній валюті № 239 від 08.07.2014 р. та № 243 від 21.07.2014 р. (т.1 а.с. 72,73) було оплачено 184 635 доларів США та 62 730 доларів США, що становить загальну суму поставки товару 247 365 доларів США.
Відповідно до договору на здійснення морського перевезення (фрахту) № 14/02/2014 від 14.02.2014 р. (т.1 а.с. 77-82) замовник зобов'язаний сплатити виконавцю морський фрахт, а також всі інші платежі, пов'язані з морським перевезенням вантажів, послуги по завантаженню-відвантаженню, стивідорні витрати, якщо такі є, інші узгоджені платежі за виконані послуги по переробці та обробці вантажів згідно тарифів у доларах США на підставі рахунків, виставлених виконавцем.
Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № НВ0817 від 14.07.2014 р. вартість морського фрахту Кінгдао, Китай - Одеса, Україна 6 контейнерів, враховуючи усі надбавки БАФ, КАФ, додатковий збір за безпеку складає 1 700 доларів США за контейнер, а всього 10 200 доларів США (т.1 а.с. 84-85). Платіжним дорученням у іноземній валюті № 252 від 01.09.2014 р. сплачено 11 800 доларів США, в тому числі за рахунком-фактурою (інвойсом) № № НВ0817 від 14.07.2014 р. Наведене свідчить про відсутність розбіжностей у вказаних документах.
Також, матеріалами справи спростовано твердження митного органу щодо наявності розбіжностей при розрахунку транспортних витрат. Митний орган вказав, що за митною декларацією декларантом включена сума транспортних витрат у розмірі 9 402,28 доларів США, а до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати та рахунок № НВ0817 від 14.07.2014 р. на суму 10 200 доларів США. На підтвердження здійснення оплати за перевезення підприємством надано платіжне доручення у іноземній валюті № 252 від 01.09.2014 р. із зазначенням рахунків від 14.07.2014 р. № НВ0817 та НВ0815 на суму 11 800 доларів США.
При цьому, суд зазначає, що митним органом не було враховано, що в одному з шести контейнерів знаходилися два товари - косарки та грунтофрези. Частина товару -косарки було оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг 24.07.2014 р. за ВМД № 110110000/2014/001963. При декларуванні косарок для розрахунку митної вартості відрахувалась частина транспортних витрат із загальної суми транспортних витрат всієї партії товару. Таким чином, загальна сума транспортних витрат при декларуванні грунтофрезів зменшилася на суму транспортних витрат, що враховувалися при декларуванні косарок.
Суд зазначає, що відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.03.2014 № RD/3 з додатками № 1, 2, 2014-1А товар імпортувався в Україну за умовами DDU Дніпропетровськ у відповідності до правил Інкотермс 2000. Відповідно до вказаних умов продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що транспортні витрати в даному випадку не є складовою частиною митної вартості товару і не повинні враховуватися при визначенні митної вартості товару.
Суд також не приймає до уваги посилання митного органу на те, що сплата коштів за товар по контракту від 24.03.2014 № RD/3 здійснена з порушенням передбачених в контракті строків, оскільки незалежно від строків оплати, усі складові митної вартості і загальна величина митної вартості залишаються незмінними.
Таким чином, дослідивши документи, що надавалися для митного оформлення разом з митними деклараціями, суд не вбачає в них розбіжностей щодо числового значення складових митної вартості, оскільки сума за кожну партію товару та обсяг постачання у всіх вищенаведених документах позивача повністю кореспондується.
Разом з тим у рішенні про коригування митної вартості товару від 15.10.2014 р. № 110000006/2014/000001/2 відповідачем зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів № 1 та № 2, які імпортуються (вартість операцій), не може бути застосований через те, що відсутня одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. На підставі цього методу декларантом заявлена ціна товару № 1 у розмірі 1,89 доларів США/кг, товару № 2 - 1,5 доларів США/кг.
Також митний орган зазначає про неможливість використання до товарів №» 1 та № 2 другорядного методу за вартістю операцій з ідентичними товарами, передбаченого ст. 59 МК України, у зв'язку з відсутністю інформації про продаж ідентичних товарів, тому послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 МК України).
До товару № 2 митним органом застосовано положення ст. 60 МК України та визначено митну вартість товару № 2 у розмірі 2,51 доларів США/кг на підставі раніше визнаних митним органом митних вартостях за МД від 09.10.2014 р. № 110110000/2014/2629.
У рішенні про коригування митної вартості товару від 04.11.2014 р. № 110000003/2014/000002/2 митним органом зазначено, що за відсутності інформації та об'єктивних, документально підтверджених даних, які підлягають обчисленню, неможливе застосування основного та попередніх другорядних методів визначення митної вартості та застосовано резервний метод. Митна вартість, заявлена декларантом становила 70 доларів США/шт. Відповідачем встановлено митну вартість товару згідно до ст. 64 МК України на підставі раніше визнаній митній вартості за МД № 110110000/2014/002689 від 16.10.2014 р. у розмірі 140,56 доларів США/шт.
Суд вважає, що надані для митного оформлення документи є документами, які підтверджують митну вартість товарів в розумінні ч.2 ст. 53 МК України, а тому не може погодитися із думкою відповідача стосовно неможливості застосування основного/першого методу (за ціною контракту) для визначення митної вартості вищевказаних товарів на підставі наданих декларантом документів.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Згідно ч.3 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Приписами ст. 60 МК України встановлено, що у разі, якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.ст. 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Однак, всупереч вказаним положенням, митним органом в спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів не надано пояснень щодо обсягів партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо, і не зазначено докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні, а зазначено лише номер та дату декларації, на підставі якої було проведено коригування ціни.
Крім того, суд зазначає, що митним органом здійснювалося коригування митної вартості товару № 2 - грунтофрези «Кентавр-100» за методом, передбаченим ст. 60 МК України, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (рішення від 15.10.2014 р. № 110000006/2014/000001/2). Визначена митним органом митна вартість товару грунтується на раніше визнаних митним органом митних вартостях за МД № 110110000/2014/2629 від 09.10.2014 р., якою оформлювався товар - грунтофрези «Кентавр МБ40-1».
При цьому, Дніпропетровською митницею не прийнято до уваги, що грунтофрези «Кентавр-100» та «Кентавр МБ40-1» мають суттєво різні ознаки, фактичні та технічні характеристики, що підтверджується матеріалами справи (т.1 а.с. 91-103), а тому, незважаючи на одну торгівельну марку - «Кентавр», не можуть вважатися подібними (аналогічними).
З огляду на те, що судом встановлено відсутність розбіжностей у визначенні митної вартості товару за ВМД № 110110000/2014/002670 від 15.10.2014 р., за ВМД № 110110000/2014/002830 від 03.11.2014 р., за ВМД № 110100000/2014/227741 від 09.10.2014 р., суд приходить до висновку, що застосування відповідачем другорядних методів визначення митної вартості, з урахуванням наявної у митного органу інформації, є безпідставним.
Таким чином, суд вважає, що позивачем надано митному органу усі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки відповідача щодо не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими.
В той же час, суд зауважує, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обґрунтованості здійснення коригування митної вартості товару, що імпортувався позивачем, не доведено обґрунтованості його сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей при митному оформлення товару та не наведено законних підстав, що унеможливили застосування першого методу при визначенні митної вартості товару.
Суд відзначає, що визначення митної вартості товарів митним органом повинно відбуватися із дотриманням чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України, суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частиною 1 ст. 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.
За таких обставин, суд суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Агромаштрейд» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромаштрейд» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці Міністерства доходів і зборів від 10.10.2014 р. № 110100000/2014/200178/1, від 15.10.2014 р. № 110000006/2014/000001/2, від 04.11.2014 р. № 110000003/2014/000002/2.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромаштрейд» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 73,08 (сімдесят три гривні вісім копійок) грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 03 березня 2015 року.

Суддя О.С. Луніна