Справа № 808/5215/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2015 рокусправа № 808/5215/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року у справі №808/5215/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішення про опис майна у податкову заставу та податкової вимоги від 30.07.2014р. №8,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення заступника начальника - начальника Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Запорізькій області Гринь Т.О. про опис майна ФОП ОСОБА_1 у податкову заставу; визнання протиправною та скасування податкової вимоги Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Запорізькій області форми "Ф" від 30.07.2014 року № 8.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржених рішень, оскільки податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску оскаржені в судовому порядку, про що відповідач був повідомлений письмово, а тому зобов'язання є неузгодженими, що не дає підстав податковому органу вживати заходи по примусовому стягненню активів платника податків в рахунок погашення податкового боргу та надсилати (вручати) податкову вимогу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014р. у задоволенні позову було відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення заступника начальника - начальника Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Запорізькій області Гринь Т.О. про опис майна ФОП ОСОБА_1 у податкову заставу та в цій частині прийняти нове рішення яким позовну вимогу задовольнити.

Скарга зокрема обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що донараховані зобов'язання не набули статусу податкового боргу, про що було повідомлено відповідач, а тому відсутні були правові підстави для прийняття рішення про опис майна. Крім того, відсутні норми податкового законодавств, що б регламентували відкликання рішення про опис майна у податкову заставу, та виключно норми ст. 93 ПК України встановлюють припинення податкової застави проте такого повідомлення позивачем отримано не було.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що податкова вимога, в якій містилося повідомлення про виникнення права податкової застави, відкликана, а докази вчинення відповідачем заходів, спрямованих на опис майна у податкову заставу та реєстрації податкової заставу у відповідному державному реєстрі, доказів наявності майна позивача в податковій заставі відсутні.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.07.2014 відповідачем прийнято податкову вимогу № 8, а також 30.07.2014р. прийнято рішення про опис майна в податкову заставу.

Предметом спору було оскарження вказаних рішень відповідача, оскільки позивач зазначає про відсутність узгоджених зобов'язань, а тому відсутні правові підстави для їх прийняття.

Відповідно матеріалам справи прийняття оскаржених вимоги та рішення про опис майна передувало прийняття відповідачем: податкового повідомлення-рішення від 02.07.2014 № (яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 14026,10 грн.); податкового повідомлення-рішення від 02.07.2014 № (яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 379936,26 грн.); податкового повідомлення-рішення від 03.07.2014 № (яким до позивача застосовано штрафні санкцій в сумі 1 грн.); вимога про сплату боргу (недоїмки) відповідача від 02.07.2014 №Ф-; рішення № від 02.07.2014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (а.с.12-16).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову щодо скасування податкової вимоги, з посиланням на норми п. 56.18 ст. 56, пп.60.1.1 п. 60.1 ст. 60 ПК України, прийшов до висновку, що спірна податкова вимога є відкликаною.

В цій частині рішення суду не оскаржене позивачем.

Позивач не погоджується з рішенням суду про відмову у задоволенні позову про скасування рішення заступника начальника - начальника Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Запорізькій області Гринь Т.О. про опис майна ФОП ОСОБА_1 у податкову заставу.

Позивач зазначає, що нормами ст.. 93 ПК України встановлюють припинення податкової застави проте такого повідомлення позивачем отримано не було.

Колегія суду вважає доводи позивача помилковими з наступних підстав.

День виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційної системи, що ведеться органами доходів і зборів відповідно до законодавства. Повідомлення про виникнення права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається платнику податків відповідно до вимог статті 59 розділу ІІ Кодексу.

Абзацом третім п. 89.3 статті 89 ПК України передбачено, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Така норма закріплена у п. 2.1 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затверженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 572.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (п. 2.2 вказаного Порядку).

Відповідно матеріалам справи, в день прийняття вимоги прийнято рішення про опис майна в податкову заставу - 30.07.2014р.

Відповідач надав суду докази, що після отримання ухвали суду від 24.07.2014про відкриття провадження у справі №808/4654/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги, з облікових картки платника податків, 01.08.2014р. виключені суми податкового боргу позивача.

Відповідачем також зазначено, що акт опису майна в заставу не складався, заява на обтяження майна не подавалась.

Позивач також не спростовує такі факти.

Отже оскільки майно платника податку не було описано та звернено на нього обтяження, відсутні правові підстави для прийняття повідомлення відповідно до вимог ст. 93 ПК України щодо звільнення майна з податкової застави.

Також відповідач повідомив, що рішення опис майна у податкову заставу відкликано.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що податкове законодавство не містять норми про відкликання рішення про опис майна, проте оскільки відповідачем не було вчинено дій щодо опису майна та звернення на нього обтяження, відповідач в інший спосіб, з урахуванням оскарження позивачем рішень про визначення грошового зобов'язання, відізвав таке рішення, про що повідомив позивача.

Щодо посилання позивач на неврахування відповідачем повідомлення податкового органу про оскарження рішень про визначення зобов'язань в судовому порядку, слід зазначити, що норми ст. 56 ПК України містять зобов'язання платника податків повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов'язання, при процедурі адміністративного оскарження, а відповідачем в свою чергу врахована ухвала суду про відкриття провадження у справі про оскарження рішень податкового органу якими визначено суми грошового зобов'язання.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року у справі №808/5215/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішення про опис майна у податкову заставу та податкової вимоги від 30.07.2014р. №8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 23 березня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник