Справа № 127/16242/14-а
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Департаменту праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради про розяснення судового рішення від 26.08.2014 року в справі № 127/16242/14-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ :

Департамент праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради звернувся із заявою про розяснення судового рішення від 26.08.2014 року в справі № 127/16242/14-а.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2014 року позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, задоволено частково.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до зазначеного рішення (постанови) зобовязано Департамент соціальної політики провести ОСОБА_1 перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити недоотриману допомогу, як застрахованій особі, починаючи з 01.04.2014 і до припинення права на виплату такої допомоги у відповідності до статті 43 Закону України від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину до шести років з урахуванням проведених виплат.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, в мотивувальній частині постанови від 26.08.2014 року суд посилається на Закони України «Про державний бюджет» на 2008-2014 роки, на ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Окрім того, в мотивувальній частині рішення суд зазначає, що позов підлягає частковому задоволенню за період з 01.04.2014 року до припинення права на виплату такої допомоги.

Разом з тим в резолютивній частині рішення від 26.08.2014 року зазначено:

«Зобовязати провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.04.2014 року недоотриману допомогу, як застрахованій особі, починаючи з 01.04.2014 р. і до припинення права на виплату такої допомоги у відповідності до ст.43 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину до шести років з урахуванням проведених виплат».

Однак, у статті 1 Закону №2240-111 міститься поняття загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, де зазначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем., громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Як зазначено ч.І ст.50 згідно з цим спеціальним Законом №2240-111 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених страхових внесків (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Тобто, обовязок зі сплати цієї допомоги покладається на роботодавця за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тоді коли органи праці і соціального захисту населення здійснюють виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми за рахунок коштів державного бюджету у вигляді субвениій до місцевих бюджетів.

Департамент просить звернути увагу на те, що органи соціального захисту населення не мають жодного відношення до виплат, які здійснюються за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Враховуючи те, що з 01.07.2014 року внесено зміни до Закону України « Про державну допомогу сімям з дітьми» згідно з яким виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку скасовано, Департаменту соціальної політики є незрозумілим, яким чином повинно бути здійснене нарахування даного виду допомоги, коли органи соціального захисту населення не мають жодного відношення до виплат, які здійснюються за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення заяви без задоволення з таких підстав.

Положеннями ст. 170 КАС України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Доводи, за яких боржник за виконавчим провадженням Департамент праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради, просить роз»яснити постанову суду з метою її виконання, є тотожними, що й в апеляційній скарзі Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на постанову Вінницького міського Вінницької області від 26.08.2014 р.

Відтак, на переконання суду, після залишення без змін апеляційною інстанцією постанови суду першої інстанції від 26.08.2014 р. відповідач з постановою суду, яка набрала законної сили, не погоджується, не зважаючи на відкрите виконавче провадження відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області.

Для суду і державного виконавця постанова суду від 26.08.2014 р. в справі №127/16242/14-а є зрозумілою, а в порядку ст. 170 КАС України суд не вправі змінювати зміст судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170 КАС України,

УХВАЛИВ :

Залишити без задоволення заяву Департаменту праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради про розяснення судового рішення від 26.08.2014 року в справі № 127/16242/14-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :