Справа № 826/12140/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

10 березня 2015 року 17:45 № 826/12140/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., при секретарі судового засідання Шевченко М.В. вирішив адміністративну справу

За позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2
до Служби безпеки України за участю Військової прокуратури київського гарнізону центрального регіону України
провизнання протиправним та скасування розпорядження

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі позивач 1 або ОСОБА_1 ) з позовом до Служби безпеки України (надалі-відповідач або СБУ) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 31.07.2014 року № 136д в частині, що стосується скасування йому допуску до державної таємниці (справа № 826/12141/14).

Одночасно, до суду звернувся ОСОБА_2 (надалі позивач 2 або ОСОБА_2 ) з аналогічним адміністративним позовом до Служби безпеки України (надалі-відповідач або СБУ) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 31.07.2014 року № 136д в частині, що стосується скасування йому допуску до державної таємниці (справа № 826/12140/14).

Враховуючи однорідність заявлених позовних вимог до одного і того ж відповідача, за правилами ст.116 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою суду справи були об`єднані в одне провадження для спільного розгляду і вирішення з присвоєнням єдиного номеру № 826/12140/14.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що оскаржуване розпорядження відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині, що стосується скасування їм допуску до державної таємниці, оскільки вони не порушували жодних законодавчих вимог у сфері захисту державної таємниці та забезпечення безпеки інформації в автоматизованих системах.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи оскаржуване розпорядження законним та обґрунтованим, а позовні вимоги позивачів безпідставними та такими, що не відповідають приписам законодавства, просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їхніх представників, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, комісією СБУ були проведені тематичні перевірки стану охорони державної таємниці у Дарницькому районному у м. Києві військовому комісаріаті та Печерсько-Голосіївському об`єднаному районному у м. Києві військовому комісаріаті, за результатами яких були складені акти, а саме:

акт за результатами тематичної перевірки стану охорони держаної таємниці у Дарницькому районному у м. Києві військовому комісаріаті від 07.07.2014 року № 26/1/3-7390;

акт за результатами тематичної перевірки стану охорони держаної таємниці у Печерсько-Голосіївському об`єднаному районному у м. Києві військовому комісаріаті від 08.07.2014 року № 26/1/3-7468.

Згідно акту від 07.07.2014 року № 26/1/3-7390 встановлено наступне.

Комісаріат провадить діяльність, пов`язану з державною таємницею, на підставі наданого СБ України спеціального дозволу № ДОДТЛ2-2014-51 від 01.04.2014 з строком дії до 31.03.2015.

Організацію і контроль за забезпеченням охорони державної таємниці у Дарницькому РВК покладено на військового комісара полковника ОСОБА_1 .

В ході тематичної перевірки, відповідачем виявлено ряд порушень стану охорони державної таємниці у Дарницькому РВК, зокрема:

в режимному приміщенні № 16 (кабінет заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення підполковника ОСОБА_3 ) на жорсткому магнітному диску (ЖМД) Seagate (с/н 6VMYM6T) персональної обчислювальної машини № 01В0080-21941-МВ07КО-А05 0602, яку не призначено для обробки секретної інформації, зберігалися електронні варіанти документів, що мають реквізити секретних документів, а саме: супровідний лист Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України від 27.08.2012 року № 322/2/014нч на 1 аркуші, гриф секретності «Таємно» (без додатку - нетаємно); додаток № 1 до зазначеного лита «Оперативне завдання на комплекс експериментальних командно-штабних завдань з органами управління та військами (Силами) «Перспектива 2012», на 8 аркушах, гриф секретності «Таємно» (По навчанню) (обл. № 4/195); додаток № 3 до зазначеного листа «Мобілізаційна обстановка», на 5 аркушах, гриф секретності «Таємно» (По навчанню) (обл. № 4/195); «Перелік важливих об`єктів, об`єктів на комунікаціях, які підлягають охороні та обороні в системі територіальної оборони», на 2 аркушах, гриф секретності «Таємно»; електронний варіант документу «Характеристика пожежних підрозділів УДПО ГУ МВС України Ватутінського району м. Києва та які розташовані поряд», на 2 аркушах, гриф секретності «Таємно» (ДБ № 128, виконано у 1999 році, Ватутінський РВК) (надалі-Порушення № 1).

Вказана ПЕОМ у травні п.р. підключена до мережі Інтернет (провайдер «О-3») та використовується для адміністрування (роутер Asus wireless s/n CCIED9004121) внутрішньої безпровідної мережі Wi-Fi, до якої підключено 3 власні ноутбуки FUJITSU AH 531/GFO (с/н YLDPO 39180), HP Elite Book 6930 (с/н CZC9484Q2X), HP gb-1077si (с/н NF1251WVW) співробітників Дарницького РВК, чим створено передумови до витоку секретної інформації (надалі-Порушення № 2).

Крім того, у вищенаведеному режимному приміщенні 18.06.2014 року працювали на ноутбуках посадові особи Комісаріату молодший сержант ОСОБА_4 та солдат ОСОБА_5 , які не мають допуску до державної таємниці (надалі-Порушення № 3).

Вищенаведене свідчить про зберігання протягом 5 років на зазначеній ПЕОМ секретної інформації без застосування комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю (порушення вимог ст.8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», п.442 Порядку та створення передумов до витоку секретної інформації).

Військовим комісаром полковником ОСОБА_1 , як керівником військової установи, не вжито вичерпних заходів з контролю за станом охорони державної таємниці у Дарницькому РВК, чим порушено вимоги статей 5, 37 Закону та пунктів 3, 749 Порядку, внаслідок чого створено умови для ознайомлення зі змістом секретних документів сторонніх осіб та загрозу витоку секретної інформації, чим порушив взяті на себе відповідно до статті 28 Закону зобов`язання громадянина, якому надано допуск до державної таємниці, в частині виконання вимог режиму секретності та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю.

На підставі висновків акта тематичної перевірки від 07.07.2014 року № 26/1/3-7390 відповідачем 30.07.2014 року було затверджено висновок про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці.

На підставі висновку про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці від 30.07.2014 року № 26/1/3-9027 відповідачем видано оскаржуване розпорядження від 31.07.2014 року № 136д, яким, крім іншого, скасовано допуск до державної таємниці за формою 2 ОСОБА_1 військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві.

В той же час, ОСОБА_1 пояснив, що допуск до держаної таємниці ОСОБА_1 було скасовано незаконно, оскільки ним не було допущено невиконання обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому була довірена чи довірялась раніше. Також, ОСОБА_1 жодним чином не сприяв іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України, не вчиняв інших дій, які відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про державну таємницю» є підставою для скасування допуску.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що інформація, яка містилась у виявлених на ПЕОМ електронних варіантах документів, не була довірена йому та не довірялась, тому у нього не могло виникнути обов`язку зберігати державну таємницю. Документи, які зберігались на жорсткому магнітному диску (ЖМД) Seagate (с/н 6VMYM6T) персональної обчислювальної машини № 01В0080-21941-МВ07КО-А05 0602, яку не призначено для обробки секретної інформації, розміщеної в режимному приміщенні № 16, не містили відомостей, що відповідно до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», який затверджений наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 року № 440 (дані ЗВДТ-2005), є державною таємницею.

Згідно акту за результатами тематичної перевірки стану охорони держаної таємниці у Печерсько-Голосіївському об`єднаному районному у м. Києві військовому комісаріаті від 08.07.2014 року № 26/1/3-7468 встановлено наступне.

В ході тематичної перевірки, відповідачем виявлено ряд порушень стану охорони державної таємниці у Печерсько-Голосіївському об`єднаному РВК у м. Києві, зокрема:

на не облікованому жорсткому магнітному диску (ЖМД) Vestern Didgital VD 800BB-22JHAO (серійний номер № WCAM93339671) некатегорованої ПЕОМ, яку розміщено в нережимному приміщенні № 20 мобілізаційного підрозділу (начальник підполковник ОСОБА_2 ), виявлено електронні файли (версії) текстових документів (Інструкції з бойового застосування апаратури П-161 «ШЕПТАЛО» обл. №183 від 10.12.2010; Інструкції про порядок доведення сигналів бойового управління та оповіщення у підсистемі БУО територіального управління «Північ» «Аргон» обл. № 184 від 10.12.2010; Інструкції оперативному черговому Київського міського військового комісаріату обл. № 8 від 01.02.2011), з грифом секретності «таємно», а також ряду інших документів з грифом обмеження доступу «Для службового користування» (порушення вимог статті 28 Закону, статті 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та пункту 442 Порядку-939) (порушення № 1а).

До вказаної ПЕОМ мають доступ військовослужбовці та працівники комісаріату, що не мають доступу до державної таємниці (порушення № 2а).

Таким чином, зазначено в акті, підполковник ОСОБА_2 своїми діями (бездіяльністю) створив реальну загрозу витоку секретної інформації, чим порушив взяті на себе відповідно до статті 28 Закону зобов`язання громадянина, якому надано допуск до державної таємниці, в частині виконання вимог режиму секретності та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю.

На підставі висновків акта тематичної перевірки від 08.07.2014 року № 26/1/3-7468 відповідачем 30.07.2014 року було затверджено висновок про скасування ОСОБА_2 допуску до державної таємниці.

На підставі висновку про скасування ОСОБА_2 допуску до державної таємниці від 30.07.2014 року № 26/1/3-8723 відповідачем видано оскаржуване розпорядження від 31.07.2014 року № 136д, яким, крім іншого, скасовано допуск до державної таємниці за формою 2 ОСОБА_2 заступнику воєнного комісара начальнику мобілізаційного відділення Печерсько-Голосіївського об`єднаного РВК у м. Києві.

В той же час, ОСОБА_2 пояснив, що інформація, що виявлена у ході тематичної перевірки від 08.07.2014 року, не була йому довірена та не довірялась раніше і не стала відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, тому обов`язків щодо її збереження у нього не виникало.

Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що обов`язки щодо збереження державної таємниці він виконував сумлінно, жодним чином не сприяв іноземцям та особам без громадянства упровадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України, не вчиняв інших дій, які відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про державну таємницю» є підставою для скасування допуску.

Таким чином, позивачі вважають розпорядження відповідача від 31.07.2014 року № 136д в частині, що стосується скасування їм допуску до державної таємниці, протиправним та таким, що підлягає скасуванню у відповідних частинах, що і стало підставою для звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам та поясненням представників сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначені критерії, яким повинно відповідати рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Так, суд при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, повинен перевірити, зокрема, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Спірні правовідносини, зокрема, врегульовано Законом України «Про державну таємницю» (надалі - Закон) та Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 (надалі-Порядок).

Закон регулює суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України.

Статтею 1 Закону закріплені визначення понять, які у ньому вживаються, зокрема:

державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою;

допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації;

доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень;

матеріальні носії секретної інформації - матеріальні об`єкти, в тому числі фізичні поля, в яких відомості, що становлять державну таємницю, відображені у вигляді текстів, знаків, символів, образів, сигналів, технічних рішень, процесів тощо;

охорона державної таємниці - комплекс організаційно-правових, інженерно-технічних, криптографічних та оперативно-розшукових заходів, спрямованих на запобігання розголошенню секретної інформації та втратам її матеріальних носіїв;

режим секретності - встановлений згідно з вимогами цього Закону та інших виданих відповідно до нього нормативно-правових актів єдиний порядок забезпечення охорони державної таємниці;

технічний захист секретної інформації - вид захисту, спрямований на забезпечення інженерно-технічними заходами конфіденційності, цілісності та унеможливлення блокування інформації.

За змістом статті 3 Закону, його дія поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади, органи прокуратури України, інші державні органи, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації усіх форм власності, об`єднання громадян (далі - державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації), що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, громадян України, іноземців та осіб без громадянства, яким у встановленому порядку наданий доступ до державної таємниці.

Частиною 5 статті 5 Закону встановлено, що спеціально уповноваженим державним органом у сфері забезпечення охорони державної таємниці є Служба безпеки України, яка, згідно ч.5 ст.37 Закону, має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці. Висновки Служби безпеки України, викладені в актах офіційних перевірок за результатами контролю стану охорони державної таємниці, є обов`язковими для виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від їх форм власності.

Згідно ст.5, ч 1 ст.37 Закону, пп.2 п.749 Порядку, керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій зобов`язані здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці.

Відповідно до ч.2,4,5 ст.26 Закону, скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Повідомлення про скасування громадянину допуску до державної таємниці з посиланням на відповідні положення статті 23 цього Закону орган Служби безпеки України надсилає до державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, де такий громадянин провадить діяльність, пов`язану з державною таємницею. Громадянин має право оскаржити скасування йому допуску до державної таємниці в порядку, встановленому законом.

Громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.

Таким чином, суд не погоджується з доводами відповідача, що оскаржуване рішення не порушує права позивачів.

При цьому, ст.23 Закону, зазначено, що допуск до державної таємниці не надається у разі:

1) відсутності у громадянина обґрунтованої необхідності в роботі із секретною інформацією;

2) сприяння громадянином діяльності іноземної держави, іноземної організації чи їх представників, а також окремих іноземців чи осіб без громадянства, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України, або участі громадянина в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена у порядку, встановленому законом;

3) відмови громадянина взяти на себе письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена, а також за відсутності його письмової згоди на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці;

4) наявності у громадянина судимості за тяжкі або особливо тяжкі злочини, не погашеної чи не знятої в установленому порядку;

5) наявності у громадянина психічних розладів, які можуть завдати шкоди охороні державної таємниці, відповідно до переліку, затвердженого Міністерством охорони здоров`я України і Службою безпеки України.

У наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі:

1) повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе;

2) постійного проживання громадянина за кордоном або оформлення ним документів на виїзд для постійного проживання за кордоном;

3) невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.

Згідно ст.28 Закону, громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний, крім іншого, не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України.

Аналізуючи наведені положення Закону можна зробити висновок, що обов`язками, невиконання яких тягне за собою відповідальність у виді скасування допуску до державної таємниці, фактично, є:

ѕ недопущення розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка була довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків,

ѕ сприяння іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України.

Цей перелік є вичерпний, а до компетенції відповідача не віднесено його розширення або тлумачення окремих положень.

В той же час, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, відносно позивачів.

Виявлені в ході тематичних перевірок порушення, покладені в основу висновків про скасування позивачам допуску до державної таємниці та прийняття оскаржуваного розпорядження в частині, що стосується позивачів, також не підтверджені належними та допустимими доказами, виходячи з наступного.

Щодо порушень організації і контролю за забезпеченням охорони державної таємниці у Дарницькому РВК, які покладено відповідачем на військового комісара полковника ОСОБА_1 .
З акту службового розслідування по факту знаходження інформації з обмеженим доступом на ПЕОМ заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення підполковника ОСОБА_3 від 07.09.2014 року № 2259 вбачається, що в результаті службового розслідування комісією проведена експертна оцінка знайдених матеріальних носіїв інформації (перелік наведено в порушенні № 1 акту). Встановлено, що знайдені документи Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України не мають прямого відношення до діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , та адресовані в Оперативне командування «Північ». Дані документи було надіслано до Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України за вих. № 08 від 07.08.14р. з метою проведення експертизи державним експертом з питань таємниць.

За результатами експертної оцінки документу «Характеристика пожежних підрозділів УДПО ГУ МВС України Ватутінського району м. Києва та які розташовані поряд», на 2 аркушах, гриф секретності «Таємно», документ не містить відомостей, що становлять державну таємницю, зокрема, в документі відсутні відомості, що містять службову інформацію. За актом експертної оцінки (вих. № 1705 від 07.08.14 року) гриф знижено до «Не таємно».

За результатами експертної оцінки документу «Перелік важливих об`єктів, об`єктів на комунікаціях, які підлягають охороні та обороні в системі територіальної оборони», на 2 аркушах, гриф секретності «Таємно», документ не містить таємної інформації, проте містить службову інформацію. За актом експертної оцінки (вих. № 1706 від 07.08.14 року) гриф знижено до «Для службового користування».

За результатами експертної оцінки документу «додатку № 3 до супровідного листа Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України від 27.08.2012 р. № 322/2/014нч, «Мобілізаційна обстановка», на 5 аркушах, гриф секретності «Таємно» (По навчанню) (обл. № 4/195) документ не містить таємної інформації, проте містить службову інформацію (акт експертної оцінки від 04.08.2014 року №1704).

За результатами експертної оцінки «додатку № 2 до супровідного листа Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України від 27.08.2012 р. № 322/2/014нч «Оперативне завдання на комплекс експериментальних командно-штабних завдань з органами управління та військами (Силами) «Перспектива 2012», на 8 аркушах, гриф секретності «Таємно» (По навчанню) (обл. № 4/195) документ не містить таємної інформації, проте містить службову інформацію (акт експертної оцінки від 04.08.2014 року №1703).

В той же час, листом від 24.09.2014 року № 322/7/1039 Генеральний штаб Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України повідомило позивача 1, що експертний висновок державного експерта з питань таємниць начальника Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України про відсутність відомостей, що становлять державну таємницю від 05.09.2014 № 2 надісланий на реєстрацію до Служби безпеки України за вих. № 322/7/1002 від 13.09.2014.

В ході судового розгляду, відповідачем не подано суду доказів, які підтверджували б надання грифу «Таємно» виявленим під час перевірки документам.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказані документи позивачу 1 не довірялися, не видавалися та не передавалися, відповідно, у нього не виникало обов`язку щодо збереження відомостей, які містили наведені вище документи.

При цьому, співробітниками СБ України не встановлювались час, дата внесення вказаних файлів на ПЕОМ, особу-користувача ПЕОМ, яка їх вносила, та не було перевірено, чи відповідають електронні версії документів, що зберігалися на ПЕОМ змісту самих секретних документів на паперових носіях, яким надавався гриф «Таємно».

Більше того, суд не залишає поза увагою той факт, що з Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 (надалі-Порядок), позивач 1 був ознайомлений лише 16.07.2014 року, тобто після проведення відповідачем тематичної перевірки. Отже, посилання відповідача на порушення позивачем 1 вимог Порядку є безпідставними, оскільки посилання на порушення норм, з якими особа не була належним чином ознайомлена є неприпустимим. Слід зазначити, що нормативний документи, про порушення якого зазначено в акті у вільному доступу відсутній, має гриф «Для службового користування», те міг бути відомий позивачам до дня ознайомлення. Суд критично сприймає пояснення відповідачів, про те, що з урахуванням східного змісту Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 та попереднього Порядку позивачі мали здогадуватися про його зміст.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.444 Порядку, контроль за забезпеченням режиму секретності під час обробки секретної інформації в автоматизованих системах підприємства, установи, організації здійснюється підрозділами технічного захисту інформації, а відповідно до функціональних обов`язках військового комісара, затверджених військовим комісаром Київського міського військового комісаріату 30.05.2013 року, військовий комісар відповідає лише за забезпечення охорони державної таємниці.

Щодо порушень 2,3 встановлено, що в момент перевірки ПЕОМ підполковника ОСОБА_3 в кабінеті № 16 знаходилися особи: капітан ОСОБА_6 , старший лейтенант ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_5 , молодший сержант ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_8 . При цьому, згідно з поясненнями капітана ОСОБА_6 , старшого лейтенанта ОСОБА_7 , вони відпрацьовували файли з повістки для подальшого друку та проведення мобілізаційних заходів на власних ПЕОМ з відповідною відміткою про заборону обробки таємної інформації, при цьому маючи допуск та доступ додержавної таємниці, документи з обмеженим доступом вони не відпрацьовували та не відпрацьовують; молодший сержант ОСОБА_4 працював з обліковими картками військовозобов`язаних, на власному ПЕОМ 18.06.2014 року в приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 не працював; солдат ОСОБА_5 перебував у приміщенні для отримання вказівок від заступника військового комісара та на власному ПЕОМ у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 не працював; солдат ОСОБА_8 супроводжував членів комісії, як представник служби захисту інформації. Як вбачається із пояснень заступника військового комісара Дарницького РВК підполковника ОСОБА_3 , на ПЕОМ, яка за ним закріплена, працював лише ОСОБА_3 і допуску до ПЕОМ ніхто не має. Належних та допустимих доказів, які б спростовували пояснення зазначених осіб, відповідачем суду не подано.

Таким чином, об`єктивно оцінивши наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства у сфері захисту державної таємниці, суд вважає, що фактично, на момент складання відповідачем висновку про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці та прийняття оскаржуваного розпорядження, в частині скасування позивачу 1 допуску до державної таємниці, в його основу покладені недостовірні (не підтверджені належним чином) висновки.

Отже, суд вважає розпорядження відповідача від 31.07.2014 року № 136д в частині, що стосується скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо порушення стану охорони державної таємниці у Печерсько-Голосіївському об`єднаному РВК у м. Києві, які покладено відповідачем на заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Печерсько-Голосіївського ОРВК у м. Києві ОСОБА_2 .
Суд, звертає увагу на те, що ОСОБА_2 було надано доступ до секретної інформації та мобілізаційних документів відповідно функціональних обов`язків з найвищим грифом секретності «таємно» (Ф-2) лише 02.07.2014 року, тобто за шість днів до проведення відповідачем відповідної тематичної перевірки.

Крім того, відповідно до посадової інструкції заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення ОСОБА_2 , затвердженої Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , заступник військового комісара начальник мобілізаційного відділення зобов`язаний зберігати державну таємницю, інформацію про громадян, що стала їм відома під час виконання обов`язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню.

Згідно листа Київського міського військового комісаріату від 25.09.2014 року № 688 секретні документи: «Інструкція оперативному черговому ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Інструкція про порядок доведення сигналів бойового управління та оповіщення у підсистемі БУО територіального управління «Північ» «Аргон»» та «Інструкція по бойовому застосуванню апаратури П-161-М «Шептало»» на адресу Печерсько-Голосіївського ОРВК у м. Києві не надсилались, особисто заступнику військового комісара начальнику мобілізаціного відділення підполковнику ОСОБА_2 не надавались. За результатами експертної оцінки матеріальних носіїв секретної інформації експертна комісія з питань таємниць Київського міського військового комісаріату встановила, що відомості, які містяться у вище вказаних документах не містять відомостей, що становлять державну таємницю, яка підпадає під дію ЗВДТ-2005, однак є відомості, що містять службову інформацію (Акти експертної оцінки вих. №№ 252, 253 та 254 від 26.08.2014 року).

В ході судового розгляду, відповідачем не подано суду доказів, які підтверджували б надання грифу «Таємно» виявленим під час перевірки документам.

Оскільки вказані документи позивачу 2 не довірялися, не видавалися та не передавалися, у нього не виникало обов`язку щодо збереження відомостей, які містили наведені вище документи.

При цьому, співробітниками СБ України не встановлювались час, дата внесення вказаних файлів на ПЕОМ, особу-користувача ПЕОМ, яка їх вносила, та не було перевірено, чи відповідають електронні версії документів, що зберігалися на ПЕОМ змісту самих секретних документів на паперових носіях, яким надавався гриф «Таємно».

Крім того, зі змісту актів експертної оцінки вих. №№ 252, 253 та 254 від 26.08.2014 року вбачається, що витік зазначених відомостей не завдасть шкоди інтересам національної безпеки України у сфері охорони, оскілки відомості не підпадають під дію ЗВТД-2005.

Згідно довідки Печерсько-Голосіївського ОРВК у м. Києві від 27.10.2014 року № 1999, Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 (ДКС), був отриманий з Київського міського військового комісаріату лише 16.07.2014 року, тобто після проведення відповідачем тематичної перевірки та складання відносно позивача 2 висновків про порушення норм Порядку.

Оскільки позивач 2 до 16.07.2014 року не мав доступу до Порядку (ДСК), він, фактично, не був обізнаний та не міг бути обізнаний з вимогами режиму секретності та особливостями його дотримання у роботі із ПЕОМ, відповідно, він не може нести відповідальності за недотримання вимог режиму секретності, встановлених Порядком.

Більше того, постановою Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2014 року у справі № 757/26294/14-п за підсумками розгляди справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП (невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці) закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Крім того, Печерським районним судом м. Києва встановлено, що висновки СБ України про наявність у виявлених електронних версіях документів інформації з обмеженим доступом лише на підставі наявності у цих документів реквізиту «Таємно» не може свідчити про обмеження доступу до цих документів та не береться судом до уваги, оскільки державним експертом з питань державної таємниці експертиза виявлених документів не проводилася.

Таким чином, об`єктивно оцінивши наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства у сфері захисту державної таємниці, суд вважає, що фактично, на момент складання відповідачем висновку про скасування ОСОБА_2 допуску до державної таємниці та прийняття оскаржуваного розпорядження, в частині скасування позивачу 2 допуску до державної таємниці, в його основу покладені недостовірні (не підтверджені належним чином) висновки.

Отже, суд вважає розпорядження відповідача від 31.07.2014 року № 136д в частині, що стосується скасування ОСОБА_2 допуску до державної таємниці протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним оскаржуваного розпорядження в частині, що стосується позивачів з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи, надані сторонами докази та пояснення по суті спору, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:
1.Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Центрального управління Служби безпеки України від 31.07.2014 року № 136д в частині, що стосується скасування допуску до державної таємниці військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальнику мобілізаційного відділення, підполковнику ОСОБА_2 .

Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь ОСОБА_2 за рахунок Державного бюджету України.

2. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Центрального управління Служби безпеки України від 31.07.2014 року № 1З6д в частині, що стосується скасування допуску до держаної таємниці військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Києві військового комісаріату, полковнику ОСОБА_1 .

Судові витрати в сумі 73.08 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій