Справа № 804/2244/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 р. Справа № 804/2244/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Неклеса О.М.,
при секретарі судового засідання Колесник І.О.,
представника позивача Ботвінка Р.А.,
представника відповідача Семенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «ІГЗК» зареєстроване Виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 17.01.1997 р., знаходиться на податковому обліку в СДПІ у м. Дніпропетровську. Видами діяльності підприємства за КВЕД-2010 є добування залізних руд (07.10); професійно-технічна освіта (85.32); оптова торгівля металами та металевими рудами (46.72); інший пасажирський наземний транспорт (49.39); діяльність інших засобів тимчасового розміщення (55.90); відновлення відсортованих відходів (38.32).
СДПІ у м. Дніпропетровську у період з 08.09.2014 р. по 26.09.2014 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ІГЗК» з питання визначення достовірності нарахування податку на додану вартість при здійсненні операцій з продажу відходів та брухту чорних та кольорових металів за січень, лютий 2014 р.
За результатами перевірки відповідачем складено акт № 40/28-51-03/00190905 від 03.10.2014 р., за висновками якого відповідачем встановлено, що в порушення п. 23 підрозділу 2 розділу XX, п. 22.1 ст. 22, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України ПАТ «ІГЗК» занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 р. по 17.02.2014 р. в сумі 733737, 80 грн., в тому числі, по періодам: з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р. в сумі 515047, 04 грн., з 01.02.2014 р. по 17.02.2014 р. в сумі 218660, 76 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 10.12.2012 р. між ПАТ «ІГЗК» (продавець) та ТОВ «ТПК Укрсплав» (покупець) укладено договір поставки № 8222-59, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити металобрухт, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором або додатками до договору. Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом; продавець зобов'язується поставити товар на умовах FCA - склад ПАТ «ІГЗК». Пунктом 5.1 договору передбачено, що платежі здійснюються в національній валюті України протягом 30 календарних днів з дати поставки за партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Кількість та вартість товару визначено сторонами в специфікаціях.
Між ПАТ «ІГЗК» (продавець) та ТОВ «Діола» (покупець) 08.01.2013 р. укладено договір поставки № 30-59, за умовами п. 1.1 якого продавець зобов'язується поставити металобрухт, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором або додатками до договору. Відповідно до умов договору, поставка товару здійснюється автомобільним транспортом. Продавець зобов'язується поставити товар на умовах FCA - склад ПАТ «ІГЗК». Пунктом 5.1 договору передбачено, що платежі здійснюються в національній валюті України протягом 60 календарних днів з дати поставки шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Кількість товару зазначено сторонами в специфікаціях. Додатковими угодами № 1 та № 2 до договору № 30-59 сторонами встановлено ціни за 1 тону товару, що поставляється згідно специфікацій.
14.03.2013 р. між ПАТ «ІГЗК» (продавець) та ПП «Енергія плюс» (покупець) укладено договір поставки № 1405-59, за умовами якого продавець зобов'язується поставити металобрухт, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених договором або додатками до договору. Відповідно до умов договору, поставка товару здійснюється автомобільним транспортом; продавець зобов'язується поставити товар на умовах FCA - склад ПАТ «ІГЗК». Пунктом 5.1 договору передбачено, що платежі здійснюються в національній валюті України протягом 30 календарних днів з дати поставки за партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Кількість та вартість товару зазначено сторонами в специфікаціях.
За вказаними договорами ПАТ «ІГЗК» виписано податкові накладні, які включені до реєстру виданих податкових накладних та включено до податкових декларацій з податку на додану вартість (за січень та лютий 2014 р.) в рядок 5 «Операції, які звільнені від оподаткування (ст. 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу, міжнародні договори (угоди))», колонок «А» «Обсяг постачання (без податку на додану вартість)», які відповідають даним додатку 6 до податкових декларацій з податку на додану вартість та даним декларацій з ПДВ у відповідних періодах.
При здійснені вищезазначених операцій у січні - лютому 2014 р. позивач застосував нульову ставку з ПДВ, оскільки керувався пільгою, передбаченою п. 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України, згідно якого до 1 січня 2015 р. від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів.
У відповідності до пункту 201.14 статті 201 ПК України, платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.
За правилами пункту 201.15 статті 201 ПК України (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.
Пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України (в редакції, чинній до 01.01.2014 р.) було визначено, що тимчасово до 1 січня 2014 р. від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету міністрів України від 12.01.2011 р. № 15 (далі - Постанова №15) затверджено Перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 р., звільняються від обкладення податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2. Постанова № 15 набрала чинності 18.01.2011 р. та на момент розгляду справи є чинною.
Отже, Постановою № 15 був визначений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість до 01.01.2014 р.
Водночас, пункт 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України (в редакції Закону України від 19 грудня 2013 р. № 713-VII, який набрав чинності з 01.01.2014 р.) передбачає, що тимчасово до 1 січня 2015 р. від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що даним пунктом ПК України у двох наведених редакціях передбачено, що перелік таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджується Кабінетом міністрів України.
Проте, Постанова № 15, якою був затверджений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ, діяла до 01.01.2014 р.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 р. № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 р. № 15» (далі - Постанова № 43) дію Постанови № 15 було продовжено до 01.01.2015 р.
Згідно п. 5 Указу президента України від 10.06.1997 №503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» Постанова № 43 набула чинності 18.02.2014 р.
У зв'язку з викладеним, відповідач в обґрунтування правомірності спірного податкового повідомлення-рішення посилається на те, що з 01.01.2014 р. по 17.02.2014 р. норми пункту 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України не діяли, у зв'язку з відсутністю переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість. На думку контролюючого органу операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів, у тому числі з їх імпорту, у вказаному періоді (01.01.2014 р. - 17.02.2014 р.) підлягали оподаткуванню податком на додану вартість за основною ставкою відповідно до вимог пункту 185.1 статті 185 ПК України.
Суд критично оцінює такі доводи відповідача та зазначає, що відсутність норм, які у період з 01.01.2014 р. по 17.02.2014 р. визначали перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість (постанови Кабінету міністрів України), ніяким чином не може впливати на дію норм ПК України, як кодифікованого нормативно-правового акта, та нівелювати право платника податків на відповідне відображення показників у податкових деклараціях за цей період.
При цьому, право платника податків, визначене у п. 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України, у будь-якому випадку повинно бути реалізовано, а відсутність норм підзаконного акта, який визначає сам перелік товару, не може обмежувати чи взагалі виключати таке право.
Відповідно до ст. 4 ПК України податкове законодавство ґрунтується на таких принципах, зокрема, рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.
За приписами п. 7.3 ст. 7 ПК України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.
Відповідно до п. 4.4 ст. 4 ПК України, установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.
Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Враховуючи вищезазначене суд доходить висновку, що з 01.01.2014 р. до 17.02.2014 р. включно операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів, перелік яких визначено Постановою КМУ № 15 від 12.01.2011 р., у тому числі з їх імпорту, оподатковуються не в загальному порядку з нарахуванням ПДВ за ставкою 20 відсотків, а в пільговому порядку за ставкою 0 відсотків відповідно до положень пункту 23 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
Таким чином, висновки контролюючого органу про порушення ПАТ «ІГЗК» п. 23 підрозділу 2 розділу XX, п. 22.1 ст. 22, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, в результаті яких занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 р. по 17.02.2014 р. в сумі 733737, 80 грн., є безпідставними, позивач правомірно відобразив в податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень та лютий 2014 р. в рядку 5 «Операції, які звільнені від оподаткування (ст. 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу, міжнародні договори (угоди))», колонках «А» обсяги постачання без податку на додану вартість у відповідних періодах на загальну суму 733737, 80 грн.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, в той час як докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є законними, допустимими, обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 560, 28 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 06.03.2015 р.

Суддя О.М. Неклеса