Справа № 815/19/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/19/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року 10 год. 05 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Філіппова Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача - Палиці А.В. (за довіреністю)

представника відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфорвард» до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфорвард» (далі - ТОВ «Укрфорвард») до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - ДПІ у Київському районі м. Одеси), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.09.2014 року № .

У своєму позові позивач зазначив, що 08.09.2014 року ТОВ «Укрфорвард» отримало лист від ДПІ у Київському районі м. Одеси із податковим повідомленням-рішенням від 03.09.2014 року № та проханням з'явитися до ДПІ для складання протоколу про адміністративне правопорушення. З тексту вищезгаданого податкового повідомлення-рішення вбачається встановлення відповідачем порушення ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємству визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 73345 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 18335,25 грн.. Звернувшись з проханням надати підприємству копію акта перевірки, на підставі якого відповідачем прийнято вищезгадане податкове повідомлення-рішення, позивач 17.09.2014 року отримав копію акта камеральної перевірки, який всупереч положенням ст.86 Податкового кодексу України в установленому законодавством порядку не направлявся позивачеві. Крім того, на думку позивача, контролюючим органом також порушено норми п.200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки камеральна перевірка проведена у строк, що перевищує встановлений для її проведення 30-денний термін з моменту отримання відповідної податкової декларації. Також у письмових поясненнях (а.с. 170-172) представник позивача вказав, що ТОВ «Укрфорвард», скориставшись визначеним у п. 50.1. ст.50 Податкового кодексу України правом, подало уточнюючий розрахунок за наслідками самостійного виявлення помилок у раніше поданій податковій декларації. При цьому позивач наголосив, що обмеження щодо подачі уточнюючих розрахунків, передбачене п. 50.2. ст. 50 Податкового кодексу України, стосується лише періодів проведення контролюючим органом планових та позапланових документальних перевірок, тоді як в даному випадку відбувалась камеральна перевірка. Представник позивача повідомив, що 27.08.2014 року ТОВ «Укрфорвард» в електронному порядку на підставі діючого договору про визнання електронних документів подав уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок. Однак, вказаний розрахунок відповідачем не був прийнятий, що підтверджується відповідною електронною квитанцією. Зазначений розрахунок був прийнятий в електронному виді лише 28.08.2014 року.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с. 49-50), в яких зазначив, що ТОВ «Укрфорвард» надано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року від 18.07.2014 року № , під час відпрацювання якої встановлено, що до складу податкового кредиту підприємством включено отриману від ФГ «Еллада» податкову накладну від 23.06.2014 року № 2/2 на загальну суму 440070,40 грн., в тому числі ПДВ - у сумі 73345,07 грн., яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами камеральної перевірки складено акт від 27.08.2014 року №2063/15-02/31579347/272 та запрошено керівника підприємства для його підписання, однак керівник ТОВ Укрфорвард» відмовився від підписання акта, про що складено акт про відмову від підписання та ознайомлення з актом перевірки, а акт перевірки відправлено засобами поштового зв'язку, що підтверджується відповідною квитанцією. Незважаючи на те, що позивачеві було відомо про існування акта перевірки, ним за допомогою засобів електронного зв'язку направлено уточнюючий розрахунок, в якому у додатку № 5 до декларації змінено показники вищезгаданої податкової накладної контрагента ФГ «Еллада» на податкову накладну, видану СГ «Правда» на суму ПДВ у розмірі 74595,44 грн. та зменшено суму задекларованого податкового кредиту на 1250,00 грн.. Заперечення до акта перевірки від позивача не надходили, у зв'язку з чим 03.09.2014 року відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке залишено без змін за результатами процедури адміністративного оскарження. Крім того, як зазначив відповідач, позивач звертався до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій посадової особи ДПІ у Київському районі м. Одеси щодо складання вищезгаданого акта перевірки, в якому позивачеві було відмовлено.

У додаткових поясненнях відповідач також зазначив, що відповідно до положень ст.75 Податкового кодексу України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком, при цьому згода платника податків на її проведення та його присутність під час проведення не є обов'язковими. За результатами проведеної камеральної перевірки податкової звітності позивача з податку на додану вартість за червень 2014 року складений акт камеральної перевірки та запрошений для його підписання директор ТОВ «Укрфорвард», однак останній відмовився від його підписання, у зв'язку з чим співробітниками контролюючого органу складено акт про відмову від підписання та ознайомлення з актом перевірки, а акт відправлений засобами поштового зв'язку, що підтверджується відповідною квитанцією. У своїх поясненнях представник відповідача також пояснив, що 27.08.2014 року до контролюючого органу не надходило уточнюючого розрахунку ТОВ «Укрфорвард», тоді як такий уточнюючий розрахунок надійшов 28.08.2014 року після того, як керівника ТОВ «Укрфорвард» проінформовано про складання акта камеральної перевірки.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову, заперечень проти нього, пояснення сторін, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

18.07.2014 року ТОВ «Укрфорвард» до ДПІ у Київському районі м. Одеси подано податкову декларацію з податку на додану вартість за період червень 2014 року (а.с. 125-136). 27.08.2014 року ДПІ у Київському районі м. Одеси складено акт № 2063/15-02/31579347/272 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2014 року щодо виявлених помилок (порушень) (а.с. 6-9).

Зазначеним актом перевірки встановлено порушення п.201.10 ст.201 розділу V Податкового кодексу України, що полягало у віднесенні ТОВ «Укрфорвард» до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суму ПДВ у розмірі 73345,07 грн. на підставі податкової накладної від 23.06.2014 року № 2/2 по взаємовідносинах з ФГ «Еллада», яка не зареєстрована в реєстрі податкових накладних, внаслідок чого підприємством занижено суму позитивного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 18), заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає врахуванню за підсумками поточного звітного 9податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (р.25.1), сплачується до загального (спеціального ) фонду державного бюджету (рядок 25.1) на суму 73345,00 грн..

На підставі вищезгаданого акта камеральної перевірки 03.09.2014 року ДПІ у Київському районі м.Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким

ТОВ «Укрфорвард» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 91680,25 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 73345 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - у сумі 18335,25 грн. (а.с. 10).

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із скаргою до ДПІ у Київському районі м. Одеси, за результатами якої 10.12.2014 року прийнято рішення № 8424/6/99-99-10-01-15, яким вищезгадане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 11-13).

Досліджуючи обставини проведення вищезгаданої камеральної перевірки та прийняття за її результатами податкового повідомлення-рішення, суд встановив таке.

Згідно з приписами п. 75.1. ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до ст.76 Податкового кодексу України Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Виходячи з положень п. 86.2. ст.86 Податкового кодексу України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

В свою чергу, положеннями ст.42 зазначеного Кодексу встановлено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (в письмовій або електронній формі) платника податків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.08.2014 року, у день складення посадовими особами ДПІ у Київському районі м. Одеси акта камеральної перевірки, також складено акт

№2698115-02 про відмову ТОВ «Укрфорвард» від підписання, отримання та ознайомлення з актом про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість.

Проте, відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження надсилання в установленому п. 86.2. ст.86 Податкового кодексу України порядку акта для його підписання

ТОВ «Укрфорвард» або повідомлення зазначеного платника податків про необхідність особистого отримання зазначеного акта.

При цьому суд критично оцінює посилання відповідача на факт відвідування директором ТОВ «Укрфорвард» ОСОБА_2 приміщення ДПІ у Київському районі м. Одеси 27.08.2014 року як на доказ ознайомлення 27.08.2014 року директора ТОВ «Укрфорвард» з зазначеним актом перевірки та його відмову від підписання вищезгаданого акта камеральної перевірки.

Судом встановлено, що дійсно відповідно до даних журналу обліку реєстрації відвідувачів (а.с. 169) ОСОБА_2 27.08.2014 року відвідував 209 кабінет у будівлі, в якій розташована ДПІ у Київському районі м.Одеси. При цьому суд звертає увагу, що з наданої копії журналу обліку реєстрації відвідувачів не вбачається часу, в який зазначена особа прибула до ДПІ у Київському районі м. Одеси.

Водночас, суд наголошує, що самі по собі обставини відвідування ОСОБА_2 ДПІ у Київському районі м.Одеси не є достовірним підтвердженням факту його безпосереднього ознайомлення з актом камеральної перевірки, тоді як відповідачем не надано доказів, які б свідчили про сповіщення зазначеної особи про необхідність прибути до ДПІ у Київському районі м. Одеси з метою ознайомлення та підписання вищезгаданого акта камеральної перевірки.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 27.08.2014 року ТОВ «Укрфорвард» за допомогою засобів електронного зв'язку подало до ДПІ у Київському районі м.Одеси уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період червень 2014 року. Згідно з вказаним уточнюючим розрахунком позивач зменшив суму податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок виключення податкової накладної від 23.06.2014 року № 2/2 по взаємовідносинах з ФГ «Еллада» на суму ПДВ у розмірі 73345,07 грн., та збільшив його на суму ПДВ у розмірі 74595,44 грн. на підставі податкової накладної, виданої СГ «Правда», внаслідок чого загальну суму податкового кредиту було збільшено на 1250,00 грн. (а.с. 83-91) Фактично, тим самим позивач мав намір усунути ті недоліки, які в той же день визначені контролюючим органом в акті камеральної перевірки відповідної податкової звітності як порушення вимог податкового законодавства.

Однак, у прийнятті зазначеного електронного документа позивачеві відмовлено через відсутність договору з МДЗУ, про що свідчить відповідна квитанція (а.с. 93).

Разом з тим, договір про визнання електронних документів був укладений між

ТОВ «Укрфорвард» та ДПІ у Київському районі м. Одеси 06.08.2014 року, що підтверджується відповідною копією договору, наявною у матеріалах справи (а.с.79-82), та не заперечується відповідачем у справі. Таким чином, умов, які б перешкоджали подачі ТОВ «Укрфорвард» податкової звітності за допомогою електронних документів на момент подачі ним вищезгаданого уточнюючого розрахунку не існувало, тоді як у прийнятті відповідного електронного документа безпідставно було відмовлено, чим створено протиправні перешкоди у визначеному ст.50 Податкового кодексу України праві позивача виправляти самостійно виявлені неточності у поданій ним податковій звітності, тоді як таке обмеження прав позивача мало наслідком складання у той же день акта камеральної перевірки із визначенням порушень з боку

ТОВ «Укрфорвард», що в подальшому призвели до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

З пояснень представника позивача вбачається, що директор ТОВ «Укрфорвард» відвідував ДПІ у Київському районі м. Одеси з причин відмови у прийнятті електронної податкової звітності, тоді як акт камеральної перевірки йому для ознайомлення не надавався.

З урахуванням вищезгаданого суд вважає недоведеним належними доказами у справі факт ознайомлення керівника платника податків із актом камеральної перевірки та його відмову від ознайомлення та підписання акта камеральної перевірки станом на 27.08.2014 року.

В свою чергу, 28.08.2014 року вищезгаданий уточнюючий розрахунок позивача до податкової звітності був прийнятий ДПІ у Київському районі м. Одеси, однак не врахований під час прийняття ним спірного податкового повідомлення-рішення.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що акт камеральної перевірки отриманий позивачем лише 18.09.2014 року, що підтверджується копією поштової листівки рекомендованого відправлення №283 (а.с.48) та інформацією щодо вручення зазначеного відправлення, наявною на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (а.с. 173).

В свою чергу, надану відповідачем копію квитанції №02852283 (а.с.162) на підтвердження направлення позивачем акта камеральної перевірки на адресу ТОВ «Укрфорвард» 27.08.2014 року суд оцінює критично, оскільки, як зазначалось вище, виходячи з приписів ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. За таких умов належним доказом отримання позивачем акта камеральної перевірки може виступати лише повідомлення про вручення платнику податку відповідного поштового відправлення, а не квитанція про оплату рекомендованого листа. Натомість, з зазначеної квитанції взагалі не вбачається, що саме відповідачем направлялось 27.08.2014 року на адресу ТОВ «Укрфорвард».

За таких умов суд вважає, що позивач не був сповіщений у встановлений чинним законодавством України спосіб про результати проведеної камеральної перевірки, у зв'язку з чим посилання на такий факт як на підставу для неврахування уточнюючого розрахунку позивача до податкової декларації з податку на додану вартість за період червень 2014 року під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є безпідставним.

Крім того, відповідно до п. 50.1. ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Пунктом 50.2. ст. 50 Податкового кодексу України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Це правило не поширюється на випадки, встановлені статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 50.3 цієї статті у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період. я його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

Таким чином, законодавством України встановлені обмеження щодо подання уточнених розрахунків до поданих раніше платником податків податкових декларацій лише під час проведення документальних планових та позапланових перевірок, тоді як в даному випадку мала місце камеральна перевірка.

Враховуючи вищевикладене, суд приходе до висновку, що позивачем у справі вжито всіх передбачених чинним законодавством України заходів щодо самостійного виправлення допущеної у податковій звітності помилки, наявність права на формування податкового кредиту на підставі податкової накладної на суму 74595,44 грн., виданої позивачеві СГ «Правда», відповідачем не заперечується, що виключає підстави для збільшення ТОВ «Укрфорвард» спірним податковим повідомленням-рішенням податкового зобов'язання з цього податку на суму 73345,00 грн. та застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до приписів пп. 78.1.3. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України подання платником податків до контролюючого органу уточнюючого розрахунку з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом, є підставою для проведення позапланової документальної перевірки, відтак, складання податкового повідомлення-рішення до проведення відповідної документальної перевірки є передчасним.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфорвард» до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.09.2014 року № - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 03.09.2014 року №.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 24.03.2015 року.

Суддя С.М. Корой

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфорвард» до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.09.2014 року № - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 03.09.2014 року №.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 24.03.2015 року.

Суддя С.М. Корой

24 березня 2015 року.