Справа № 761/4121/15-а
Суддя: Гриньковська Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/4121/15-а
Провадження №2-а/761/147/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 березня 2015 року м.Київ

08год.50 хв.

Шевченківський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Гриньковської Н.Ю.

при секретарі Савенко О.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ з обслуговування Іванківського та Поліського районів підпорядковане УДАІ ГУМВС України в Київській області, начальника ВДАІ з обслуговування Іванківського та Поліського районів майора міліції Шереметьєва Ігоря Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому поставлено питання про визнання незаконними дії інспектора Шереметьєва І.В. щодо складання постанови серії АА2№670887 від 26.07.2014р. про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255,00грн. та її скасування, а також, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обгрунтування адіністратвиного позову позивач посилається на те, що 26.07.2014, керуючи автомобілем УАЗ-3160, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись у напрямку м.Овруч, він був зупинений інспектором ДПС, який представився начальником ВДАІ з обслуговування Іванківського та Поліського районів майора міліції Шереметьєвим І.В., який повідомив, що він, під час руху зі швидкістю 86 км/год., перевищив, встановлену в населеному пункті швидкість 60 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, у зв'язку з чим, інспектором ДПС було складено протокол та постанову серії АА2№670887 від 26.07.2014 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 255,00грн. Позивач зазначає на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, оскільки факт порушення правил дорожнього руху він заперечує. При цьому, зауважує, що на його прохання не розглядати на місці справу про адміністративне правопорушення для надання часу звернутися за правовою допомогою, інспектор ДПС, всупереч вимогам, передбаченим ст.268 КУпАП, не відреагував належним чином. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду за захистом порушених прав.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в ньому, просив задовольнити. При цьому пояснив, що на ділянці дороги, по якій він рухався зі швидкістю 86 км/год., близько 2-3 км. були відсутні будь-які ознаки населеного пункту, а саме, забудова, що прилягає до дороги, а також, будь-яка видима з дороги забудова, що дало йому підстави вважати, що знак 5.46 «Кінець населеного пункту» не було встановлено належним чином або він був відсутній з інших причин, тому він рухався з вибраною швидкістю. Натомість, інспектор, не зважаючи на його, пояснення склав адміністративний протокол та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому позивач стверджував, що інспектором було проігноровано його клопотання не розглядати справу на місці правопорушення для надання йому часу на звернення за правовою допомогою з метою подання заперечення на протокол та інших доказів у справі та складено у той же день оскаржувану постанову, чим порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не сповіщали, у відповідності до п.5 ч.5 ст.107 КАС України заперечення на позов не надали. Відповідно до вимог ч. 4 ст.128 КАС України, з урахуванням приписів ч.1 171-2 КАС України, якою передбачено п'ять днів на розгляд справи з приводу рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вирішив за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26.07.2014 відносно позивача начальником ВДАІ з обслуговування Іванківського та Поліського районів майора міліції Шереметьєвим І.В. було складено протокол серії АА2№419887 про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.122 КУпАП України (а.с.26).

В цей же день, 26.07.2014 інспектором ДПС винесена оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00грн.

Як вбачається із вказаної постанови, 26.07.2014 о 15 год. 04 хв. на 85 км. автодороги Київ-Овруч в смт Іванків гр. ОСОБА_1, керуючи автомобілем УАЗ-3160, д.н.з. НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху на 26 км./год., рухаючись зі швидкістю 86 км./год., чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.27).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи убачається, що фіксування швидкості руху автомобіля УАЗ-3160, д.н.з. НОМЕР_1 проводилося приладом для вимірювання швидкості руху «Визир» №0810704, який включений до переліку технічних засобів, які застосовуються до фіксування правопорушень відповідно до наказу МВС України від 01.03.2010 №33.

Порядок застосування спеціальних контрольно-вимірювальних приладів визначається Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 13.11.2006 року за №1111, відповідно до якої спеціальні контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах, інші спеціальні технічні засоби застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів (п.13.1); до роботи зі спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування. Перевірка знань правил експлуатації спеціальних технічних засобів здійснюється щокварталу. Працівники, які не склали заліків, до роботи з такими засобами не допускаються. Працівники ДПС, яким спеціальні технічні засоби видані для використання, несуть персональну відповідальність за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної перевірки або мають свідоцтво про таку перевірку, термін дії якого минув (п.13.2); на кожен засіб вимірювання заводиться журнал обліку роботи технічних засобів за дорожнім рухом. Використання під час несення служби спеціальних технічних засобів, не передбачених табельною належністю підрозділу, забороняється (п.13.4).

Водночас, в матеріалах справи відсутня технічна характеристика даного приладу, для того щоб впевнитися, що даний пристрій є стаціонарного чи патрульного призначення, тобто такого, що потребує (чи не потребує) втручання людини і тому даний пристрій не є приладом, що працює в автоматичному режимі та не відповідає вимогам ст.14-1 КУпАП.

Пункт 3 ч.2 ст.222 КУпАП регламентує повноваження працівника Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, який має спеціальне звання на розгляд справи про адміністративне правопорушення і накладення адміністративного стягнення.

Згідно з законодавством України у сфері захисту інформації, використання засобів інформації (у визначенні ДСТУ 3396.2-97) та КСЗІ в автоматизованих системах вважається легальним, якщо вони мають документальне підтвердження своєї відповідності вимогам, встановленим нормативно-правовими актами. Для засобів захисту інформації це - Експертний висновок або Сертифікат відповідності, а для КСЗІ- Атестат відповідності. Проте, зазначених документів відповідач суду не надав.

Також, відповідач не надав суду документів про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, документи для проведення державної експертизи або сертифікації даного засобу та дозвіл на його використання.

Крім цього, ст.268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, під час розгляду, інспектором ДПС, справи про адміністративне правопорушення, на прохання позивача про відкладення розгляду справи для надання можливості скористатися правовою допомогою, сержант ДПС, всупереч вимогам, передбаченим ст.268 КУпАП, не відреагував належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч.4 ст.70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Втім, відповідач заперечень щодо позовних вимог позивача не надав, що в розумінні п.5 ч.5 ст.107 КАС України судом приймається, як відсутність доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій під час складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав. Отже, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, такі вимоги адміністративного позову задоволенню не підлягають, оскільки це питання не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71, 128, 160-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АА2 №670887 від 26.07.2014 р. про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя