Справа № 2а-12544/12/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві, третя особа: Приватне підприємство "Рандат-1", ОСОБА_3 про скасування актів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві, третя особа: Приватне підприємство "Рандат-1", ОСОБА_3 про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 22 січня 2011 року з ОСОБА_4 за формою Н-5 від 15 лютого 2012 року та Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 21 лютого 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в ніч з 21 на 22 грудня 2011 року внаслідок пожежі в приміщенні поста охорони №2 на об'єкті будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 загинув охоронець - ОСОБА_4

У зв'язку з наведеним, наказом Територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Київській області та м. Києву №361-Р від 26 грудня 2011 року створено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, який стався 22 грудня 2011 року у ПП "Рандат - 1" з ОСОБА_4

За наслідками розслідування комісією був складений Акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 22 грудня 2011 року о 02 годині 40 хвилин на ПП "Рандат - 1" (форма Н-5), в якому зроблено висновок, що нещасний випадок, який стався з охоронником ПП "Рандат - 1" ОСОБА_4, є пов'язаним з виробництвом та на нього складається акт форми № Н-1.

На підставі вищенаведеного, комісією по спеціальному розслідуванню нещасного випадку із смертельним наслідком, був складений Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1 від 21 лютого 2012 року.

Акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком (форма Н-5) від 15 лютого 2012 року та Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1 від 21 лютого 2012 року були підписані головою та всіма членами комісії, з урахуванням окремої думки члена комісії зі спеціального розслідування - страхового експерта з охорони праці сектору профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Лівобережного відділу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві ОСОБА_5

В окремій думці страховий експерт ОСОБА_5 зазначив, що вважає нещасний випадок, який стався з ОСОБА_4 22 грудня 2011 року таким, що не пов'язаний з виробництвом та не є страховим, оскільки основною причиною настання нещасного випадку є психофізіологічна причина - алкогольне сп'яніння ОСОБА_4, який перебуваючи у несвідомому стані сам спричинив умови для пожежі.

Не погоджуючись з Актом спеціального розслідування форми Н-5 та Актом №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 21 лютого 2012 року форми Н-1, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.38 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року 2694-XII, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до п. 1, 2, 6 Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №408/2011, Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України, (Держгірпромнагляд України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра надзвичайних ситуацій України, Держгірпромнагляд України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Держгірпромнагляд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства надзвичайних ситуацій України (МНС України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра, а також цим Положенням.

Держгірпромнагляд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, у місті обласного значення Кривий Ріг.

Згідно п.п. 6, 7 та 9 п. 4 Положення №408/2011, Держгірпромнагляд України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює у визначеному порядку державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю; проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам; здійснює контроль за своєчасністю та об'єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про охорону праці", роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначається Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232.

Пунктом 7 Порядку № 1232 передбачено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Відповідно до п.36 Порядку №1232, спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки із смертельними наслідками.

Згідно п.38 Порядку №1232, спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

Пунктом п. 47 Порядку №1232 передбачено, що за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку.

Відповідно до п.15 Порядку №1232, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, зокрема: виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства* або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Згідно п.16 Порядку №1232, обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є, зокрема, алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком.

Як вбачається з матеріалів справи, в Акті спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 22 грудня 2011 року о 02 годині 40 хвилин на ПП "Рандат - 1" (форма Н-5) від 15 лютого 2012 року, а саме: в розділі 4 "Причини нещасного випадку", комісією зазначено, що основною причиною нещасного випадку було порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, а саме, порушення правил користування електронагрівальними приладами (калорифером).

При цьому, в Акті вказано, що супутніми причинами було: порушення трудової та виробничої дисципліни, а саме перебування на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння; невиконання посадових обов'язків - недостатній контроль дотриманням працівниками внутрішньо-трудового розпорядку та вимог інструкції з охорони праці.

На переконання позивача, основною причиною нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4, було перебування потерпілого на робочому місці у стані алкогольного отруєння, що призвело до втрати контролю над ситуацією та проливання спиртової електронагрівальний прилад (калорифер).

Разом з тим, в матеріалах справи міститься Технічний висновок №409 щодо причин виникнення пожежі від 22 грудня 2011 року, складений Дослідно-випробувальною лабораторією при Головному управлінні Держтехногенбезпеки у м. Києві, згідно якого, причиною пожежі, яка сталася 22 грудня 2011 року в приміщенні охорони, улаштованому в тимчасовій дерев'яній споруді біля в'їзних воріт на територію будівництва житлового комплексу з вулиці Академіка Сєркова (пост № 2) за адресою: бульв. Кольцова, 14, є порушення правил користування побутовими електронагрівальними приладами (калорифером).

Крім того, судом першої інстанції правомірно відхилено посилання позивача на проливання ОСОБА_4 спиртової електронагрівальний прилад (калорифер), посилаючись на мотивувальну частину Технічного висновку №409, оскільки в даному висновку визначено лише допущення можливості розтікання спиртової рідини, а не встановлено сам факт цього.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Акт спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 22 грудня 2011 року о 02 годині 40 хвилин на ПП "Рандат - 1" (форма Н-5) від 15 лютого 2012 року та Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1 від 21 лютого 2012 року прийняті відповідачем правомірно та у відповідності до положень чинного законодавства.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 24.03.2015 року.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.