Справа № 814/668/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/668/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

23 березня 2015 року Справа № 814/668/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем не сплачено податковий борг, визначений у поданій ним уточнюючій декларації. Відсутність майна, на яке може бути джерелом погашення боргу, є підставою для накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку.

Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов’язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом. У п. 49.7 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено обов’язок платника податків сплатити суму податкового зобов’язання, самостійно визначену ним у податковій декларації, протягом строків, установлених цим кодексом.

На виконання вимог Податкового кодексу України 27.10.2014 р. відповідачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість, в якій самостійно відображене податкове зобов’язання в сумі 132070,00 грн. і нараховано штраф у розмірі 3962,00 грн.

Позивачем сформовано податкову вимогу від 29.10.2014 р. № 1104-25 на суму 140855,97 грн., яка надіслана відповідачу та не оскаржена.

Відповідно до ст. 14 п.14.1 п.п. 14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з ст. 20 п.п. 20.1.18 Податкового кодексу України, податкові органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Як слідує з листів управління Держземагентства у Первомайському районі Миколаївської області від 17.11.2014 р., відділення УДАІ від 19.11.2014 р. і довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.11.2014 р. у відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення боргу.

Підпунктом 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Як слідує з наведеної норми, право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти, виникає у податкового органу в разі одночасної наявності двох умов: наявність у платника податків податкового боргу та відсутність майна для його погашення.

Пунктом 94.6 ст. 94 ПК України встановлено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи, що сума податкового зобов’язання, що є предметом судового розгляду, є узгодженою в розумінні Податкового кодексу України та станом на день розгляду справи заборгованість залишилась несплаченою в повному обсязі, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного Адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська