Справа № 826/2077/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 березня 2015 року № 826/2077/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м.Києва
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Окружний адміністративний суд м.Києва з позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва про визнання протиправними дій щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни та зобов'язання вчинити певні дії щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда.

Ухвалою адміністративного суду м. Києва від 13.02.2015 суддею Добрянською Я.І. було відкрите провадження в адміністративній справі № 826/2077/15 та призначено справу до судового розгляду на 05.03.2015.

В судове засіданні 05.03.2015 представник відповідача не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі.

В свою чергу позивач надав суду свої пояснення по суті позовної заяви. Судом було оголошено відповідно до ч.6 ст.122 КАС України про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Станом на 25.03.2015 до канцелярії суду інших документів по справі № 826/2077/15 не надходило.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 26.01.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва (далі - Управління праці) з проханням встановити йому статус інваліда війни та видати йому «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

За результатами звернення відповідач листом від 03.02.2015 № 723/35/02/22 відмовив позивачу у встановленні статусу інваліда війни та у видачі «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

Зазначена відмова і стала приводом для звернення ОСОБА_1 з позовною заявою до Окружного адміністративного суду м. Києва в якій він просив:

- визнати протиправними дії Управління праці щодо відмови у встановленні позивачу статусу «Інваліда війни» та видачі «Посвідчення інваліда війни - інвалід»;

- зобов'язати Управління праці встановити позивачу статус «Інваліда війни» та видати «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Об'єднанням санітарного автотранспорту був направлений у відрядження в м. Чорнобиль Київської області для виконання робіт пов'язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЄС в період з 10.09.1986 по 15.09.1986, що підтверджується Наказом № 552 від 09.09.1986 р. виданого Об"єднанням санітарного автотранспорту МОЗ Київського міськвиконкому та довідкою про нарахування та виплату заробітної плати за період роботи (з10.09.1986 р. по 15.09 1986 р.) в зоні відчуження.

З 15.02.1987 по 01.04.1990 позивач працював в підрозділах Управління автотранспорту ПО «Комбінат» Мінатоменерго СРСР м. Чорнобиль Київської області на виконанні робіт пов'язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЄС. Підтвердженням цього є виписка з трудової книжки та довідка про характер робіт та дозових навантажень.

Експертним висновком Центральної міжвідомчої комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЄС від 16.02.2009 № 135-1028 було встановлено, що захворювання позивача пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС.

Відповідно до довідки від 05.03.2014 № 777756 виданої Спеціалізованою радіологічною медико-соціальною експертною комісією центру медично-соціальної експертизи м. Києва визначено ступінь втрати професійної здатності у розмірі 80% та встановлено безстроково 2-гу групу інвалідності внаслідок захворювань пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (надалі за текстом - Закон) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 7 вказаного Закону, до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п.10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 (надалі за текстом - Положення № 302), посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групута причину інвалідності.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Відповідно пункту 2 зазначеного Положення № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення № 302 передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни, згідно статті 7 Закону, видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни-інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення № 302 встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

До свого листа (звернення) ОСОБА_1 до Управляння праці додав копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, копію трудової книжки де зазначено, що він працював на ПО «Комбінат», копію довідки про встановлення 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання та інших шкідливих чинників пов'язаних з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та копію наказу про відрядження до м. Чернобиль.

Так, у листі відмові Управління праці від 03.02.2015 № 723/35-02/22 в обґрунтуванні своєї відмови відповідач зазначив, що позивачем не надано документальне підтвердження особистого залучення його до формування цивільної оборони по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно з наказом чи розпорядженням, а також відсутні документи про створення такого формування, з огляду на це Управління праці не має підстав видати посвідчення інваліда війни. Суд не погоджується з позицією, викладеною в зазначеному листі .

Оскільки у відповідності до вимог нормативно-правових документів з питань Цивільної оборони колишнього СРСР, які діяли на момент аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 р. (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Статут військ Цивільної оборони (СРСР), цивільна оборона та її формування створювались на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до їх складу в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, в тому числі: чоловіки віком від 16 до 60 років та жінки віком від 16 до 55 років.

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Об'єднанням санітарного автотранспорту позивач направлений у відрядження в м. Чорнобиль Київської області для виконання робіт пов'язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЄС в період з 10.09.1986 по 15.09.1986.

Наказом Мінатоменерго СРСР від 17.10.86 № 6с на підставі Постанови ЦК КПСС и Ради Міністрів СРСР від 02.10.86 було створено ПО "Комбінат". Діюча структура управління об'єднання забезпечила виконання на нього функцій по 1-му етапу ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як, підтверджується наявними матеріалами справи ОСОБА_1 з 15.02.1987 по 01.04.1990 працював в підрозділах Управління автотранспорту ПО «Комбінат» Мінатоменерго СРСР м. Чорнобиль Київської області.

Відповідно до довідки від 05.03.2014№ 777756 позивачу встановлено безстроково 2-гу групу інвалідності внаслідок захворювань пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС.

Тобто суд наголошує на тому, оскільки відповідно до норм законодавства, що діяло на момент аварії на Чорнобильській АЕС на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до складу цивільної оборони в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення. А факт того, що позивач став інвалідом внаслідок захворювань пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС підтверджується наявними доказами у справі, саме Експертним висновком Центральної міжвідомчої комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЄС від 16.02.2009 № 135-1028, в якому зазначено, що захворювання позивача пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачем були подані документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а відповідно до норм вищезазначеного законодавства має право на встановлення статусу інваліда війни та видачу посвідчення інваліда війни.

Отже, проаналізувавши наявні матеріали справи та норми наведеного вище законодавства України, суд не може погодитися із позицією Управління праці щодо відмови ОСОБА_1 у підтверджені статусу інваліда війни, як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видачі посвідчення інваліда війни, та вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджені допустимими доказами у справі.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідач не спростував зазначених позовних вимог та відповчідносуд розглядав справу за наявними доказами.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу «Інваліда війни» та видачі «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

3. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва встановити ОСОБА_1 статус «Інваліда війни» та видачі «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська