Справа № П/811/325/15
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року Справа № П/811/325/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд

в складі головуючого: судді Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання : Таранухи Т.М.,

представників сторін:

позивача - Валявської О.О.,

відповідача - Гладуняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Протеїн-Продакшн"

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Протеїн-Продакшн" (далі - позивач, ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн") звернулося до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач, Кіровоградська ОДПІ ), в якому просить скасувати податкове повідомлення - рішення № від 04.11.2014 року.

Позивач не погоджується з висновками акта перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що вказане рішення порушує права позивача, суперечать діючому законодавству, прийняте на основі необґрунтованих висновків перевіряючого податкового органу.

Позивач вважає, що висновки акта перевірки є необґрунтованими і незаконними та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях, які, в свою чергу, не підтверджені належними документами. Як наслідок, спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідачем подано письмові заперечення на позов, в яких вимоги позивача не визнаються в повному обсязі та зазначається, що прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення обумовлено порушенням позивачем податкового законодавства, які виявлені під час перевірки, а тому рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, що викладені у письмових запереченнях на позов, які долучено до матеріалів справи.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 06.03.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено. Про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини постанови, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 167 КАС України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

ТОВ "Торговий дім "Протеїн-Продакшн" зареєстроване в якості юридичної особи 12.02.2009 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради (т.1,а.с.93).

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є виробництво олії та тваринних жирів (23) (т.1,а.с.93).

Досліджуючи спірні правовідносини суд зазначає наступне.

На підставі наказу №1825 від 26.09.2014 року посадовою особою Кіровоградської ОДПІ проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ "ТД "Протеїн-Продакшн" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування оподаткування з податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам з ТОВ "Сларус" за листопад 2013р., січень, квітень 2014р., ТОВ "Укрмаслоімпекс" за грудень 2013 року, ТОВ "ТК Константа" за квітень, травень, червень 2014р., ТОВ "Агро-Даб" за травень, червень 2014р., ПП "ПСП Союз" за травень 2014р., ТОВ "Сітрекс" за червень 2014, ТОВ "Украгроінвест" за червень 2014 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки № 61/11-23-22-04/36390340 від 10.10.2014р. (т.1,а.с.7-91).

В акті перевірки податковим органом, серед інших, зафіксовано наступні порушення позивачем:

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість за перевірений період всього у сумі 6168654,00 грн. (в тому числі за листопад 2013 року - 39260,00грн., грудень 2013 р. - 15543,00грн., січень 2014р. - 23581,00грн., квітень 2014р. - 473520,00 грн., травень 2014р. - 1254354,00 грн., червень 2014р. - 4362396,00грн.).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом сформовано податкове повідомлення - рішення № від 04.11.2014 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 9252981,00 грн., в тому числі за основним платежем - 6168654,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3084327,00 грн. (т.1, а.с.92).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3. ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 цього Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм, право на віднесення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Отже, наявність податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, не є єдиною умовою формування податкового кредиту. При цьому будь-які документи, складені на підтвердження факту здійснення окремої господарської операції, набувають статусу документа за своїм суттєвим навантаженням лише у разі фактичності здійснення господарської операції, з приводу якої складається відповідний документ. Тобто, зміст господарської операції превалює над її формою.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1., 2.2. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Досліджуючи спірні правовідносини, суд встановив, що висновки відповідача, наведені ним в акті перевірки, ґрунтуються на припущеннях відповідача про безтоварність господарських операцій, що здійснювались між позивачем і його контрагентами та на підставі яких позивачем був сформований податковий кредит з податку на додану вартість.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що одним із основних видів діяльності позивача є виробництво олії та тваринних жирів.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Сларус".

07.02.2013 року між ТОВ "ТД Протеїн-Продакшн" (замовник за договором) та ТОВ "Сларус" (перевізник) укладено договір №07/02/13 на виконання транспортних послуг. Предметом укладеного договору є надання послуг щодо перевезення та доставки вантажу (т.1,а.с.105-130).

На виконання договірних зобов'язань за вказаним договором, ТОВ "Сларус" в період, який перевірявся, надавало позивачу послуги з перевезення вантажів.

Факт надання вказаних послуг підтверджується наявними у матеріалах справи копіями податкових накладних (т.1,а.с.131-156), копіями актів наданих послуг (т.1,а.с.157-158,161-162,164-165,174,176-177,184-185,187-188,190-191,196-197,201-202) та копіями товарно-транспортних накладних (т.1,а.с.159-160,163,166-173,175,178-183,186,189,192-195,198-200,203-208).

Оплату вартості отриманих послуг позивачем здійснено в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень та не заперечувалось відповідачем в акті перевірки (т.1, а.с.209-220).

При цьому, податкові та видаткові накладні, якими оформлювалися надані послуги, містить всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву послуги, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

На дату складання податкових накладних ТОВ "Сларус" було зареєстроване як юридична особа у встановленому порядку та як платник податку на додану вартість, на підставі відповідного свідоцтва (т.1,а.с.103-104).

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на думку податкового органу, господарські операції з ТОВ "Сларус" щодо надання послуг перевезення не носять реального характеру, оскільки фактично послуги з перевезення сої та шроту надавались ТОВ "Центр Безпека-1" та ПП "Вікінг", тоді як відомості про даних контрагентів в наданих на перевірку товарно-транспортних накладних відсутні.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідно до умов укладеної додаткової угоди №1/1 від 07.02.2013 року до Договору №07/02/13 на виконання транспортних послуг від 07.02.2013 року, п.1.2 ст.1 Договору викладено в наступній редакції: "При необхідності, для виконання своїх зобов'язань за договором, Перевізник має право укладати від свого імені договори з іншим транспортними організаціями і вантажоперевізниками, самостійно вибирати субпідрядників, засоби транспорту, вступати в контрактні відносини з транспортними, експедиторськими та іншими організаціями для виконання своїх зобов'язань за договором, як від свого імені, так і від імені Замовника без повідомлення останнього, якщо інше не передбачено вказівками замовника".

За таких обставин, суд вважає, що надані на перевірку та до суду копії товарно-транспортних накладних є належним доказом наданих позивачеві послуг перевезення.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Укрмаслоімпекс".

20.05.2013 року між ТОВ "Торговий дім "Протеїн Продакшн" (покупець) та ТОВ "Укрмаслоімпекс" (продавець) укладено договір поставки №20/5-Б, предметом якого є постачання насіння сої (т.1,а.с.224-227).

Судом встановлено, що позивачем до податкового кредиту в грудні 2013 року віднесено 18986,87 грн. за податковою накладною, виданою ТОВ "Укрмаслоімпекс" з придбання сої, на підставі договору поставки (т.1,а.с.230).

Даний товар позивачем оприбутковано відповідно до видаткової накладної №РН-0000085 від 05.12.2013 року (т.1,а.с.228).

При цьому, податкові та видаткові накладні, якими оформлювався факт прийняття позивачем сої, містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

Транспортування підтверджується товарно-транспортною накладною ААБ №0021891 від 04.12.2013р. (т.1,а.с.229).

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується платіжним дорученням №362 від 09.12.2013р. та не заперечувалось відповідачем в акті перевірки (т.1,а.с. 231).

На дату складання податкових накладних ТОВ "Укрмаслоімпекс" було зареєстроване як юридична особа у встановленому порядку та як платник податку на додану вартість, на підставі відповідного свідоцтва (т.1,а.с.221-223).

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Украгроінвест".

03.12.2013 року між ТОВ "Торговий дім "Протеїн Продакшн" (покупець) та ТОВ "Украгроінвест" (продавець) укладено договір поставки №03/12-Ф, предметом якого є постачання насіння сої (т.1,а.с.234-237).

Судом встановлено, що позивачем до податкового кредиту в червні 2014 року віднесено 60130,47 грн. за податковою накладною, виданою ТОВ "Украгроінвест" з придбання сої, на підставі договору поставки (т.1,а.с.241). Придбану сою позивачем оприбутковано, відповідно до видаткової накладної №РН-126 від 12.06.2014 року (т.1,а.с.238).

При цьому, податкові та видаткові накладні, якими оформлювався факт прийняття позивачем сої, містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

Транспортування підтверджується товарно-транспортними накладними (т.1.а.с.239-240).

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується платіжним дорученням №2249 від 20.06.2013р. та №2270 від 25.06.2014 року, та не заперечувалось відповідачем в акті перевірки (т.1,а.с. 242-243).

На дату складання податкових накладних ТОВ " Украгроінвест" було зареєстроване як юридична особа у встановленому порядку та як платник податку на додану вартість, на підставі свідоцтва (т.1,а.с.232-233).

Щодо взаємовідносин з ПП "Приватне сільськогосподарське підприємство "Союз".

31.03.2014 року між ТОВ "Торговий дім "Протеїн-Продакшн" (покупець) та ПП "ПСП "Союз" (продавець) укладено договір поставки №31/03-К, предметом якого є постачання сої (т.1,а.с.246-248).

Судом встановлено, що позивачем до податкового кредиту в травні 2014 року віднесено 22021,91 грн. за податковою накладною, виданою ПП "ПСП "Союз" з придбання сої, на підставі договору поставки (т.2,а.с.2). Придбану сою позивачем оприбутковано, відповідно до накладної №5 від 27.05.2014 року (т.1,а.с.249).

При цьому, податкові та видаткові накладні, якими оформлювався факт прийняття позивачем сої, містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

Транспортування підтверджується товарно-транспортною накладною (т.2.а.с.1).

Оплату придбаної сої позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується платіжним дорученням №1924 від 29.05.2014р. та не заперечувалось відповідачем в акті перевірки (т.2,а.с. 3).

На дату складання податкових накладних ПП "ПСП "Союз" було зареєстроване як юридична особа у встановленому порядку та як платник податку на додану вартість, на підставі відповідного свідоцтва (т.1,а.с.244-245).

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Сітрекс".

06.05.2014 року між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "Сітрекс" (постачальник за договором) укладено договір поставки №06/05, предметом якого є постачання насіння сої (т.2,а.с.6-9).

Судом встановлено, що позивачем до податкового кредиту в червні 2014 року віднесено 106984,78 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ "Сітрекс" з придбання сої, на підставі договору поставки (т.2,а.с.14-15). Придбану сою позивачем оприбутковано, відповідно до видаткових накладних №2 від 05.06.2014р. та №1 від 05.06.2014р. (т.2,а.с.9,11).

Податкові та видаткові накладні, якими оформлювався факт прийняття позивачем сої, містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

Транспортування підтверджується товарно-транспортними накладними (т.2,а.с.10,12-13).

Оплату придбаної сої позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується платіжним дорученням №2083 від 10.06.2014р. та не заперечувалось відповідачем в акті перевірки (т.2,а.с. 16).

На дату складання податкових накладних ТОВ "Сітрекс" було зареєстроване як юридична особа у встановленому порядку та як платник податку на додану вартість, на підставі відповідного свідоцтва (т.2,а.с.4-5).

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Агро-Даб".

28.05.2014 року між ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" (покупець за договором) та ТОВ "Агро-Даб" укладено договір поставки№28/05 Ф. Предметом укладеного договору є постачання сої (т.2,а.с.19-27).

Судом встановлено, що позивачем до податкового кредиту в травні-червні 2014 року віднесено 1882306,47 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ "Агро-Даб", з придбання сої, на підставі договору поставки (т.2,а.с.134-178).

Даний товар позивачем оприбутковано відповідно до видаткових накладних (т.2,а.с.28,30,32,34,36,40,42,44,46,48,50,58,60,66,68,71,75,85,87,93,96,99,102,104,106,108, 110, 112,114, 116,118,120,122,124,126,128,130,132).

Податкові та видаткові накладні, якими оформлювалося прийняття позивачем сої, містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

Транспортування підтверджується доданими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних (т.2,а.с. 29,31,33,35,37-39,41,43,45,47,49,51-53,55,57,59,61, 63,65,67,70,72,

74,77,79-84,86,88-89,91-92,94-95,98,100,101,103,105,107,109,111,113,115,117,119,121,23,125,127, 129,131,133).

Оплату придбаної сої позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень (т.2,а.с.179-192) та не заперечувалось відповідачем в акті перевірки.

На дату складання податкових накладних ТОВ " Агро-Даб" було зареєстроване як юридична особа у встановленому порядку та як платник податку на додану вартість, на підставі відповідного свідоцтва (т.2,а.с.17-18).

Щодо взаємовідносин з ТОВ "ТК Константа".

19.03.2014 року між позивачем (покупець за договором) та ТОВ "ТК Константа" (продавець за договором) укладено договір поставки №19/03. Предметом укладеного договору є постачання сої (т.2, а.с.195-209).

31.03.2014 року між ТОВ "Торговий дім "Протеїн Продакшн" (покупець за договором) та ТОВ "ТК Константа" укладено договір №31/03, предметом якого є постачання жмиху соняшникового (т.3,а.с.170-179).

Судом встановлено, що позивачем до податкового кредиту в квітні-червні 2014 року віднесено 3993504,38 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ "ТК Константа" з придбання сої та жмиху соняшника, на підставі договорів поставки (т.3, а.с.224-250,т.4,а.с.1-79).

Даний товар позивачем оприбутковано відповідно до видаткових накладних (т.2, а.с.210,212, 214,216,219,221,223, 225, 229,234,236,238,240,242,244,246,248,250 ,т.3,а.с.2,4,10,12,14,16,18,20,22,24,26,28,30,32,34,36,38,41,44,48,50,55,59,61,63,65,68,70,74,80,82,84,87,89,91,94,96,98,103,107,109,111,113,115,117,119,121,128,130,132,134,136,138,140,142,144,146,149,151,153,155,157,159,163,165,167,180,182,187,189,192,194,198,200,204,206,212,216,220,227).

Податкові та видаткові накладні, якими оформлювався факт прийняття позивачем сої, містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

Транспортування підтверджується доданими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних (т. 2, а.с. 211,213,215,217-218,220,222,224,226-228,230-231,233,235,237,239,241,243,245,247,249,т.3,а.с.1,3,59,11,13,15,17,19,21,23,25,27,29,31,33,35,37,39-40,42-43, 45-47,49,51-54,56,58,60,62,64,66-67,69,71-73,75,77,79,81,83,

85-86,88,90,92-93,95,97,99-102,104-106,108,110,112,114,116,118,120,122-127,129,131,

133,135,137,139,141,143,145,147-148,150,152,154,156,158,160,162,164,166,168-169,181,183-186,188,190-193,195-203,205,207,209-211,213 - 215,217,219,221,223).

Оплату придбаної сої та жмиху соняшника позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень та не заперечувалось відповідачем в акті перевірки (т.4,а.с.80-127).

На дату складання податкових накладних ТОВ "ТК Константа" було зареєстроване як юридична особа у встановленому порядку та як платник податку на додану вартість, на підставі відповідного свідоцтва (т.2,а.с.193-194).

Закон України "Про автомобільний транспорт" та "Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні", затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, визначають товарно-транспортні накладні обов'язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 11.1 Правил, товарно-транспортні накладні та дорожні листи ватажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

Товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу - юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їхнього переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (пункт 1 Правил).

При оформленні товарно-транспортних накладних необхідно дотримуватися загальних вимог щодо змісту первинних документів. Такі вимоги містяться у пункті 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та частині 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, на підтвердження реальності транспортування товару по видаткових накладних, позивачем надано до суду належно оформлені товарно-транспортні накладні, які підтверджують транспортування сої та жмиху соняшника.

Судом також враховано, що позивачем надано протоколи випробувань харчової продукції ( т.5, а.с. 149-173), на підтвердження відповідності поставленого товару визначеним якісним показникам.

При цьому суд зазначає, що товар, придбаний у зазначених контрагентів, ТОВ "ТД Протеїн Продакшн" використовувало для виробництва власної продукції (т.5,а.с.60-84) та в подальшому реалізовано за договором поставки №ППК-10-09 від 10.09.2013р., укладеного з ТОВ "Перша протеїнова компанія" (т.5,а.с.94-96), договором поставки №ПА 27/05 від 27.05.2014 року, укладеного з ТОВ "Агропартнер" (т.5,а.с.97-100), договором поставки №МТ14-0156 від 16.04.2014 року, укладеного з ПрАТ "Креатив" (т.5,а.с.144), №МТ14-0164 від 22.04.2014р., укладеного з ПрАТ "Креатив" (т.5,а.с.145), №МТ14-0171 від 23.04.2014р., укладеного з ПрАТ "Креатив" (т.5,а.с.146), договором на поставку товару №ШПРЗ-01 від 08.04.2014р. (т.5,а.с.147-148).

Отже, в судовому засіданні доведено фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, суми по яких позивачем включені до складу податкового кредиту з ПДВ.

Дослідивши надані до суду первинні документи, суд встановив, що останні складені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За таких обставин, факт здійснення господарських операцій підтверджується позивачем належним чином оформленими первинними та розрахунковими документами, що згідно з ст.198 Податкового кодексу України, свідчить про належне формування позивачем на підставі цих первинних документів податкового кредиту з податку на додану вартість.

Як вбачається з акта перевірки позивача, відповідачем у ході перевірки використано акти перевірок контрагентів позивача. За результатами перевірок вказаних контрагентів позивача, податковим органом встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод без мети настання реальних наслідків. У зв'язку з цим, податковим органом визнано угоди поставки нікчемними, в тому числі, укладені з позивачем.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Суд зауважує, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано доказів про умисність укладення правочинів між позивачем та його контрагентами з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а саме, рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження відсутності реального характеру здійснених позивачем господарських операцій.

Податковий кодекс України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов'язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов'язань контрагентом.

Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбання товару (послуги) не безпосередньо до Бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов'язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Дана позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах (постанова від 11.12.2007 р., справа № 21-137во06), де ВСУ дійшов висновку про те, що у разі невиконання контрагентом зобов'язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Така позиція також узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі "Булвес" проти Болгарії" (2009 рік, заява № 3991/03) визнано, що платник податку на додану вартість не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Із матеріалів справи вбачається, що зазначені вище договори були спрямовані на реальне настання правових наслідків та набуття сторонами цивільних прав та обов'язків, що обумовлені ними.

Контрагенти позивача здійснили поставку товару, а позивач прийняв товар, здійснив його оплату на користь контрагентів, відповідно до платіжних документів.

Матеріалами справи доведений факт дійсного виконання позивачем та його контрагентами господарських угод. Позивач не мав підстав вважати діяльність зазначених контрагентів протиправною, так як на час дії угод контрагенти позивача були зареєстровані в установленому порядку як платники ПДВ, мали право виписувати та надавати податкові накладні, не були виключені із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що господарські операції між позивачем та його контрагентами були спрямовані на настання реальних наслідків та спричинили реальні зміни майнового стану платників податків. Доказів на спростування таких висновків відповідачем до суду не було надано.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на результати перевірки контрагентів позивача ТОВ "Сларус", ТОВ "Укрмаслоінвест", ТОВ "ТК Константа", ТОВ "Агро-Даб", ПП "ПСП Союз", ТОВ "Сітрекс" та ТОВ Украгроінвест", оскільки, відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому позивач, який не наділений правом встановлювати ознаки фіктивності операцій своїх контрагентів з іншими контрагентами, не може нести відповідальність за їх можливі протиправні дії.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наявними матеріалами даної адміністративної справи підтверджено реальність господарських операцій позивача з його контрагентами, на підставі яких ним було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість в період, який перевірявся.

Відповідачем, в установленому порядку, не були доведені факти невідповідності задекларованих у податковому обліку результатів господарських операцій позивача фактичним обставинам здійснення господарських операцій з його контрагентами, внаслідок чого, податковий кредит з ПДВ слід вважати таким, що сформований позивачем правомірно.

З урахуванням норм ч.3 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог адміністративного позову. З огляду на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 04.11.2014 року було прийнято відповідачем не на підставі законів України, необґрунтовано, його слід скасувати.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд також вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області № від 04.11.2014 року.

Стягнути на користь ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду підпис О.С. Петренко

Згідно з оригіналом