Справа № 2а-2981/10/2470
Суддя: Ватаманюк Руслан Васильович
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 р. м. Чернівці Справа №2а-2981/10/2470

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді -Ватаманюка Р.В.; секретаря судового засідання -Антонюка О.В.;

за участю:

представника позивача -Толмач Г.Й (довіреність № 351 від 1.10.2010 року);

представника відповідача - Гаврилюк Н.П. (довіреність від 4.01.2011 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Зерно»до Державної податкової інспекції у Заставнівському районі Чернівецької області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 5.05.2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному позові публічне акціонерне товариство «Зерно»просить суд визнати протиправними дії начальна ДПІ у Заставнівському районі Чернівецької області Григоряка О.Є. щодо направлення податкової вимоги №1/69 від 6.09.2010 року винесену ДПІ у Заставнівському районі Чернівецької області та скасувати її.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ПАТ «Зерно»14.09.2010р. отримало першу податкову вимогу №1/69 від 06.09.2010р. (далі -вимога) винесену ДПІ у Заставнівському районі, дана вимога підписана керівником ДПІ у Заставнівському районі Григоряком О.Є.

Позивач вважає дану вимогу незаконною, а дії начальна ДПІ у Заставнівському районі Чернівецької області Григоряка О.Є. щодо направлення податкової вимоги протиправними.

Крім, того в Господарському суді Чернівецької області знаходиться позов прокурора Заставнівського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Заставнівському районі до ПАТ «Зерно»про стягнення заборгованості по фінансовим допомога та бюджетним позикам у розмірі 2 187 140, 80 грн., порівнявши позов та вимогу, позивач вважає, що в даному випадку податковий орган намагається двічі здійснити стягнення однієї і тієї ж суми. (а.с. 3-5).

Відповідач не погоджуючись з заявленим позовом 8.11.2011 року подав суду заперечення в яких зазначив, що дії Державної податкової інспекції у Заставнівському районі в Чернівецькій області є правомірними, а позов безпідставний.

Згідно даних Управління державного казначейства в Заставнівському районі Чернівецької області, станом на 1.09.2010 року у ВАТ «Зерно»рахується заборгованість по фінансовим допомогам на загальну суму 8 393,80 грн. та по бюджетним позикам на загальну суму 2 178 747 грн.

Вказана сума заборгованості виникла в результаті передачі заборгованості ПАТ «Зерну» (та організаціям правонаступником яких є ПАТ «Зерно»). (а.с. 50-55).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позові.

Також зазначила, що вважає, що належним способом захисту порушеного права, буде саме визнання дії посадової особи відповідача протиправними та скасування самих вимог.

Представник відповідача позов не визнав посилаючись на обставини викладені в запереченні.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

14.09.2010р. ПАТ «Зерно»отримало першу податкову вимогу винесену ДПІ у Заставнівському районі, дана вимога підписана керівником ДПІ у Заставнівському районі Григоряком О.Є.

В вимозі зазначено, що станом на 6.09.2010р. сума податкового боргу в ПАТ «Зерно»за узгодженими податковими зобов'язаннями становить 2 187 140,80 грн. (а.с. 6).

В господарському суді Чернівецької області знаходиться позов прокурора Заставнівського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Заставнівському районі до ПАТ «Зерно»про стягнення заборгованості по фінансовим допомогам та бюджетним позикам у розмірі 2 187 140, 80 грн.

14.09.2010 року Господарський суд Чернівецької області виніс постанову в справі №3/31, якою відмовив у задоволені позовних вимог прокурора Заставнівського району в інтересах держави в особі ДПІ у Заставнівському районі до ПАТ «Зерно»про стягнення заборгованості по фінансовим допомога та бюджетним позикам в сумі 2 187 140,80 грн. (а.с. 89-92).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду 25.11.2010 року рішення господарського суду Чернівецької області від 14.09.2010 року залишено без змін. (а.с. 99-103).

Постановою Вищого Господарського суду України від 29.03.2011 року постанову Львівського апеляційного господарського суду 25.11.2010 року та рішення господарського суду Чернівецької області від 14.09.2010 року залишено без змін, а касаційні скарги без задоволення. (а.с. 134-140).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено);добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 1.10 ст. 1 та пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» вiд 21.12.2000 № 2181-III (далі -Закон № 2181-III), податкова вимога - це письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу, яка надсилається платнику податків у разі, коли він не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки. Податкові вимоги мають містити, крім відомостей, передбачених пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 зазначеного Закону№ 2181-III, посилання на підстави їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 2181-III передбачено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 Закону № 2181-III, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, коли платник оскаржує таке податкове повідомлення.

Пункт 4.2.2. ст. 4 Закону № 2181-III передбачає, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

1. платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

2. дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про

заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових

деклараціях;

3. контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Жодного порушення вищезазначених пунктів ПАТ «Зерно» не було вчинено. Про, що свідчить акт планової перевірки від 08.04.2010 р. за період з 01.10.2007 по 31.12.2009 року.

Господарськими судами в указаних рішеннях було зазначено, що будь-яких бухгалтерських та/або банківських документів на підтвердження перерахування відповідачу і отримання ним спірної суми бюджетної позички ні податковим органом, ні органом держказначейства не надано.

При цьому, фінансовими органами та органами державного казначейства не було виконано вимог Порядків щодо обов'язкового укладання договорів про надання бюджетної позички, що унеможливлює встановити особу відповідальну за її повернення і межі відповідальності.

Крім того, господарськими судами було вставлено, що вказаними відповідальними органами, у встановленому порядку, не велись особові рахунки стосовно осіб, яким видавалась бюджетна позичка, не вживались заходи, встановлені Законом України "Про врегулювання заборгованості за бюджетними позичками, наданими державним та іншим сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності і господарювання через обслуговуючі, заготівельні і переробні підприємства, та реструктуризацію заборгованості зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) переробних підприємств агропромислового комплексу" щодо реструктуризації бюджетної заборгованості, не здійснювалась звірка розрахунків за бюджетною позичкою, не контролювались, встановлені законодавством строки її повернення.

За приписами п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»вiд 16.07.1999 № 996-XIV (далі -Закон № 996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні складатись під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-XIV встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Проте, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди зазначили, що будь - яких доказів (первинних документів) фактичного перерахування та отримання відповідачем бюджетних позичок за рахунок державного бюджету у 1996-1997 роках надано не було.

Судами також було встановлено, що акти прийому передачі заборгованості по бюджетній позичці, наданій заготівельним підприємствам від 1996 р. та 1997 р. не встановлюють факт виникнення грошових зобов'язань, так як відповідно до Порядку надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного та сортового насіння за державним замовленням 1996 року від 11.04.1996 № 72/113 Додаток № 5 згідно з пунктом 4.10. укладався у 10-денний термін після завершення видачі авансів відділення Державного казначейства України в районах разом із заготівельними підприємствами складають акти передачі-прийому заборгованості по бюджетній позичці, наданій для авансування закупівлі зерна (остаточних рахунків) за державним замовленням 1996 року згідно з додатком № 5.

Господарські суди дійшли висновку, що додані до позовної заяви акти не можуть бути підставою для виникнення у в ПАТ «Зерно» будь яких зобов'язань перед ДПІ у Заставнівському районі, у тому числі грошових або майнових.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З врахуванням приведеного суд погоджується з твердження позивача, що дії начальна ДПІ у Заставніському районі Чернівецької області Григоряка О.Є. щодо направлення податкової вимоги є протиправними, а винесена ДПІ у Заставнівському районі Чернівецької області вимога підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, за доведенні обставини на які посилається позивач, в той час як відповідач не надав достатніх та належних доказів правомірності прийнятого рішення, тому суд вважає, що приймаючи спірне рішення він діяв в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Тому слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати -судовий збір в сумі 3.40 грн. з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії начальна ДПІ у Заставніському районі Чернівецької області Григоряка О.Є. щодо направлення податкової вимоги №1/69 від 6.09.2010 року.

3. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №1/69 від 6.09.2010 року винесену ДПІ у Заставнівському районі Чернівецької області.

4. Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Зерно»з Державного бюджету на судові витрати у розмірі 3.40 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанову складено в повному обсязі 10 травня 2011 року

Суддя Р.В. Ватаманюк