Справа № 826/1573/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1573/15 Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін В.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року у справі адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, Генеральної прокуратури України про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, Генеральної прокуратури України про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року провадження в даній справі закрито.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Закриваючи провадження в даній суд першої інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 лютого 2012 року слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Захаров А.В., розглянувши матеріали кримінальної справи № 11400008, виніс постанову про порушення кримінальної справи та порушив щодо ОСОБА_2 кримінальну справу за ч. 4 ст. 190 КК України.

13 лютого 2012 року слідчим ОВС Генеральної прокуратури України Захаровим А.В. винесено постанову про прийняття кримінальної справи до свого провадження та об'єднання кримінальних справ, відповідно до якої кримінальну справу, порушену 13.02.2012 щодо ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України, об'єднано з кримінальною справою № 11400008 під цим же реєстраційним номером.

14 лютого 2012 року слідчим ОВС Генеральної прокуратури України Захаровим А.В. за результатами розгляду матеріалів об'єднаної кримінальної справи № 11400008 винесено постанову про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_2 та пред'явлено йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

16 лютого 2012 року постановою Печерського районного суду міста Києва за результатами розгляду подання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту у кримінальній справі № 11400008, ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту з обчисленням строку тримання з 13.02.2012 року.

10 квітня 2012 року постановою Печерського районного суду міста Києва строк тримання під вартою ОСОБА_2 продовжено до чотирьох місяців.

06 червня 2012 року постановою Апеляційного суду міста Києва строк тримання під вартою ОСОБА_2 продовжено до шести місяців.

19 липня 2012 року слідчим ОВС Генеральної прокуратури України Захаровим А.В. за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 11400008, винесено постанову про перекваліфікацію злочину та порушено кримінальну справу щодо невстановлених слідством осіб за ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України; дії обвинуваченого ОСОБА_2 перекваліфіковано за епізодом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України; порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України; порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України. Порушені кримінальні справи направлено першому заступнику Генерального прокурора України для визначення підсудності.

27 липня 2012 року слідчим ОВС Генеральної прокуратури України Захаровим А.В. за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 11400008, винесено постанову про виділення кримінальної справи, за якою виділено з кримінальної справи № 11400008 в окреме провадження кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України. Виділеній кримінальній справі присвоєно новий реєстраційний номер.

08 серпня 2012 року першим заступником Генерального прокурора України Кузьміним Р.Р. затверджено обвинувальний висновок, складений слідчим ОВС Генеральної прокуратури України Захаровим А.В. у кримінальній справі № 49-3559 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

За змістом абзацу першого висновку, кримінальна справа № 49-3559 порушена 13.02.2012 року та того ж дня об'єднана з кримінальною справою № 11400008 в одне провадження.

10 серпня 2012 року листом № 17/1/1-34331-12 перший заступник Генерального прокурора України Кузьмін Р.Р. у відповідності до вимог ст. 232 КПК України направив кримінальну справу № 49-3559 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України до Шевченківського районного суду міста Києва для розгляду.

Також обвинуваченому ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який з цього числа рахується за Шевченківським районним судом міста Києва.

12 жовтня 2012 року Шевченківським районним судом міста Києва запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_2 16.02.2012 року постановою Печерського районного суду міста Києва у кримінальній справі № 11400008, змінено на запобіжний захід у вигляді застави у кримінальній справі № 49-3559, яка розглядається судом.

Позивачу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі обирався та продовжувався у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України під реєстраційним номером кримінальної справи № 11400008, а до суду після перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України - направлено те саме провадження, якому після виділення в окреме провадження присвоєно новий реєстраційний номер №49-3559.

ОСОБА_2 утримувався під вартою у Київському слідчому ізоляторі по одному й тому ж кримінальному провадженню, яке розслідувалось у досудовому слідстві під №№ 11400008, 49-3559 та наразі перебуває у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва.

За змістом позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії по його утриманню та протиправною бездіяльність в частині нездійснення нагляду за додержанням законодавства.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Згідно з частиною першою статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Пунктом 9 Прикінцевих положень КПК України 2012 року передбачено, що запобіжні заходи застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Порядок оскарження застосування, продовження, скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачено ст.ст. 156, 165-1, 165-3, 274 КПК України 1960 року.

Отже, вимоги даного позову належить розглядати в порядку КПК України, а не КАС України.

Пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки підлягає розгляду в порядку кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те. що справу № 826/1573/15 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним, а тому вона є такою, що задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 155, 159, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 26.03.2015 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.