Справа № 683/3202/14-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/3202/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк О.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання відмови неправомірною, зобов'язання призначити пенсію за вислугу років з 09 вересня 2014 року.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 09 вересня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом №8967/03 від 01.10.2014 року позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. В абз. 1 вказаного Переліку зазначено посади викладачів, учителів, педагогів загальноосвітніх навчальних закладів, військових загальноосвітніх навчальних закладів, музичних і художніх шкіл.

В примітці 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Крім того, дорученням Кабінету Міністрів України № 397/21 від 06 січня 1996 року за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України № 01-3/133-02-2 від 01 лютого 1995 року на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання поширено порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року, без внесення змін до неї.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про освіту" структура освіти включає: дошкільну освіту; загальну середню освіту; позашкільну освіту; професійно-технічну освіту; вищу освіту; післядипломну освіту; самоосвіту.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 р. №963 "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників" до посад педагогічних працівників віднесено вчителів, викладачів всіх спеціальностей.

Позивач з 01.08.1988 року по 14.11.1990 року працював на посаді викладача народних інструментів Кам'янець-Подільського культурноосвітнього училища, з 01.12.1990 року по 01.09.2014 року - на посаді викладача по класу народних інструментів Староостропільської дитячої музичної школи.

Станом на 09 вересня 2014 року стаж роботи позивача на вказаних посадах складав більше 25 років.

Враховуючи наведені вище обставини та норми чинного законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має достатній спеціальний стаж, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим, Вінницький апеляційний адміністративний суд звертає увагу, що зарахування пільгового стажу не відноситься безпосередньо до повноважень територіального органу пенсійного фонду, який є відповідачем у справі, керуючись при цьому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01 березня 2001 року № 121/2001, Положенням про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року № 11-2, та Порядком про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1.

В силу вимог зазначених нормативно-правових актів органи Пенсійного фонду України проводять призначення та перерахунок пенсії на підставі рішень Комісій з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Таким чином, до повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України не відноситься окремо зарахування стажу роботи, це питання вирішується за наявності підстав для призначення пенсії або їх відсутності.

Суд першої інстанції, зобов'язавши зарахувати період роботи позивача до спеціального стажу, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років, неправильно обрав спосіб захисту порушеного права. Крім того, такі позовні вимоги позивачем на заявлялись. На думку колегії суддів, правильним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині зобов'язання відповідача зарахувати період роботи позивача до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2014 року змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2014 року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 09 вересня 2014 року.".

В решті постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.