Справа № 2а-8337/10/1370
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 876/342/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач, ОСОБА_1.) про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 45171,00 грн.

Судом першої інстанції замінено позивача - ДПІ у Франківському районі м. Львова на Державну податкову інспекцію у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - Позивач, ДПІ у Франківському районі).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ДПІ в Франківському районі, подавши на неї апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказав, що ОСОБА_1 не визнаний потерпілим у кримінальній справі щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області. Крім того, зазначає, що обставини, на які посилався суд першої інстанції, знаходяться поза предметом доказування в даній справі.

Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, у зв'язку з чим справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на гр. ОСОБА_1 у 2009 році зареєстровано транспортні засоби марки: MERCEDES BENZ 112 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску, об'ємом двигуна 2151 куб. см.; MERCEDES BENZ VITO 112, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску, об'ємом двигуна 2151 куб. см.; MERCEDES BENZ VITO 110, державний номерний знак НОМЕР_3, 2003 року випуску, об'ємом двигуна 2151 куб. см.

Згідно з довідкою ДПІ у Франківському районі м. Львова від 17.09.2010 року №20425/17-115 кошти з податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 15057,00 грн. та 15057,00 грн. від 11.08.2009 року та в сумі 15057,00 грн. від 11.09.2009 року згідно даних наявних у МРЕВ квитанцій до місцевого бюджету Франківського району м. Львова від гр. ОСОБА_1 не надходили.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа № 1-233/11), який набрав законної сили, по обвинуваченню ОСОБА_2, начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області встановлено, що протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, зокрема: вантажного фургону В Mercedes-Benz VITO 110CDI, ідентифікатор НОМЕР_4, 2002 р.в.; вантажного фургону В Mercedes-Benz VITO 112CDI, ідентифікатор НОМЕР_5, 2002 р.в.; вантажного фургону В Mercedes-Benz VITO 112 CDI, ідентифікатор НОМЕР_6, 2001 р.в., на фізичну особу - ОСОБА_1 без його відома, використовуючи копію паспорта останнього, без сплати податку з власників транспортних засобів на загальну суму 45171 грн.

Також, згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. у справі №1-233/11, потерпілий ОСОБА_1 на досудовому слідстві та в судовому засіданні стверджував, що в 2010 році він не здійснював реєстрації, зняття з обліку транспортних засобів. Приблизно в вересні 2010 року на його домашню адресу надійшло повідомлення з ДПІ у Франківському районі м.Львова про несплату ним податку з власників транспортних засобів в загальній сумі 45171 грн. під час первинної реєстрації автомобілів: вантажного фургону - В Mercedes-Benz VITO 110 CDI, ідентифікатор НОМЕР_4, 2002 року випуску, вантажного фургону В Mercedes-Benz VITO 112CDI, ідентифікатор НОМЕР_5, 2002 року випуску та вантажного фургону В Mercedes-Benz VITO 112 CDI, ідентифікатор НОМЕР_6, 2001 року випуску. Документів, на підставі яких проведено реєстрацію вищевказаних транспортних засобів, Відповідач не підписував, нікого не уповноважував та не давав нікому доручення щодо вчинення від його імені реєстраційних дій із цими транспортними засобами та ввезення їх в Україну. Ні підсудного ОСОБА_2, ні працівників Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_1 не знає та йому також не відомо, хто саме придбав та користується зазначеними транспортними засобами, а також хто від його імені підписував документи в Львівському ВРЕР та здійснював реєстрацію автомобілів.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Щодо доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Відповідачем у суді першої інстанції до матеріалів справи долучено копію постанови старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 25 березня 2011 року, якою визнано ОСОБА_1 потерпілим у кримінальній справі №181-0290. Вказана обставина також зазначається в вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р.

Таким чином спростовуються доводи апеляційної скарги в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.138 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як передбачено частиною першою статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Отже, предметом доказування в справах про стягнення коштів є наявність саме таких обставин, з якими законодавство пов'язує стягнення в судовому порядку такої заборгованості: наявність боргу, обґрунтованість його розміру та відсутність доказів його сплати.

Надані Відповідачем докази колегія суддів апеляційного суду вважає належними та допустимими в розумінні статті 70 КАС України, а також достатніми для доведення відсутності обов'язку сплати спірного податку.

Тому, оскільки ОСОБА_1 транспортні засоби не реєстрував, не подавав жодних документів для проведення такої реєстрації, а рішення про їхню реєстрацію прийняте Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області без його відома, з порушенням при цьому порядку такої реєстрації, Відповідач не може бути платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 року у справі № 2а-8337/10/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська