Справа № 804/20018/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріЛегкій А.В.
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Українцевої К.Л. Воєводи Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області в якому позивач просить:
визнати незаконними дії теруправління Держнаглядохоронпраці по Дніпропетровській області по складанню акту спеціального випадку смерті, що стався 2 березня 2005 року о 7 годині 50 хвилин з токарем цеха № 19 ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» за формою Н-5 від 14.04.2005р. та акту № 1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом за формою НПВ від 14.04.2014;
скасувати акт спеціального випадку смерті, що стався 2 березня 2005 року о 7 годині 50 хвилин з токарем цеха № 19 ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» за формою Н-5 від 14.04.2005р. та акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом за формою НПВ від 14.04.2014;
визнати незаконною відмову теруправління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області у проведенні перерозслідування, яка отримана 12.11.2014 року.
Ухвалою суду від 08.12.2014 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області в частині позовних вимог :
про визнання незаконними дії теруправління Держнаглядохоронпраці по Дніпропетровській області по складанню акту спеціального випадку смерті, що стався 2 березня 2005 року о 7 годині 50 хвилин з токарем цеха № 19 ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» за формою Н-5 від 14.04.2005р. та акту № 1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом за формою НПВ від 14.04.2014р.
про скасування акту спеціального випадку смерті, що стався 2 березня 2005 року о 7 годині 50 хвилин з токарем цеха № 19 ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» за формою Н-5 від 14.04.2005р. та акту № 1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом за формою НПВ від 14.04.2014р.
В подальшому позивач подав до суду уточнення до позовної заяви з вимогами:
визнати незаконним рішення щодо відмови теруправління Держгірпромнагляду України у Дніпропетровській області 10.11.2014 року у проведенні повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_6 2 березня 2005 року, на ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод»;
зобов'язати теруправління Держгірпромнагляду України у Дніпропетровській області прийняти рішення про призначення повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_6 2 березня 2005 року, на ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», відповідно до процедури, визначеної Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02 березня 2005 року з ОСОБА_6 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком. У зв'язку із зазначеним була створена комісія, яка прийшла до висновку, що даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом. Позивач вважає, що розслідування смерті ОСОБА_6 не відповідає дійсним обставинам, за яких стався нещасний випадок, а тому висновки комісії є хибними та недостовірними. Таким чином, існують всі підстави вважати, що тільки проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_6, може виправити суттєві недоліки розслідування.
Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що висновок комісії із спеціального розслідування випадку смерті, що стався 02.03.2005 року з ОСОБА_6 на підставі абз.6 п.18 "Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 про відсутність пов'язаності вказаного випадку з виробництво, є правомірним, об'єктивним та відповідає дійсності.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що 02 березня 2005 року на території ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» стався випадок смерті з робітником ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» ОСОБА_6 у зв'язку з чим згідно п. п. 40, 42 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1112 від 25.08.04 р. (далі Порядку) та наказу територіального управління Держнаглядохоронпраці по Дніпропетровській області №57-Р від 04.03.2005 р. було створено комісію зі спеціального розслідування випадку смерті.
Комісією зі спеціального розслідування було встановлено наступне: 02 березня 2005 року, працюючи в першу зміну з 07 години 00 хвилин начальник дільниці №191 ВАТ «ДАЗ» ОСОБА_8 разом з майстром ОСОБА_9 о 6-55 хв., провели п'ятихвилинку з працівниками дільниці де був присутній ОСОБА_6 О 7-00 ОСОБА_6 приступив до виконання змінного завдання на токарному верстаті №1К62. О 7-30 начальник дільниці при обході бачив ОСОБА_6, який знаходився на своєму робочому місці. Згідно пояснювальної записки о 7-50 фрезерувальник ОСОБА_10 відходив набрати склянку води та бачив, як ОСОБА_6 працював на своєму робочому місці. Приблизно через хвилину ОСОБА_10 повертаючись на робоче місце побачив ОСОБА_6 лежачого у проході лицем у низ, а поряд нього лежав перевернутий стілець. Згідно з пояснень фельдшера ОСОБА_11, яка прибула на місце через 3 хвилини та констатувала біологічну смерть, що підтвердили по приїзду лікарі швидкої допомоги.
У відповідності до абз.6 п. 18 Порядку 1112 і розглянувши матеріали розслідування комісія прийшла до висновку: випадок смерті з ОСОБА_6 не вважати пов'язаним з виробництвом, він не підлягає обліку, акт форми Н - 1 не складається.
За результатами розслідування складено акти за формою Н-5 від 11.04.2005 року та акт за формою НПВ від 11.04.2005 року.
В подальшому, листом від 10.11.2014 року №4337-15/05 відповідач повідомив позивача (на заяву від 03.11.2014 року) про відмову в проведенні повторного розслідування нещасного випадку.
З огляду на зазначене суд зазначає, що згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції чинній на момент настання нещасного випадку) визначає, що нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.
Відповідно до статті 22 Закону України "Про охорону праці" роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду економічної діяльності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах чи у фізичних осіб - підприємців, які відповідно до законодавства використовують найману працю (далі - підприємство), а також тих, що сталися з особами, які забезпечують себе роботою самостійно, за умови добровільної сплати ними внесків на державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - особи, які забезпечують себе роботою самостійно) визначає Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений Постановою КМУ № 1112 від 25.08.2004р. (далі - Порядок № 1112) (чинний на момент настання та розслідування нещасного випадку).
Відповідно до п. 7 Порядку № 1112 розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров'я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов'язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві (далі - нещасні випадки).
Пунктом 13 Порядку № 1112 визначено, що комісія зобов'язана протягом трьох діб:
обстежити місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб;
визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;
з'ясувати обставини і причини нещасного випадку;
визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом;
установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам;
скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 2 у трьох примірниках (далі - акт форми Н-5), а також акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 3 у шести примірниках (далі - акт форми Н-1), якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, або акт про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, за формою НПВ згідно з додатком 4, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом (далі - акт форми НПВ), і передати їх на затвердження роботодавцю.
Акти форми Н-5 і форми Н-1 (або форми НПВ) підписуються головою і всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом зазначених актів член комісії письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта форми Н-5 і є його невід'ємною частиною, про що робиться запис в акті форми Н-5.
Пунктом 14 Порядку № 1112 встановлено, що визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період:
перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні;
підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також виконання заходів особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;
проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству, або на іншому транспортному засобі, наданому роботодавцем;
використання власного транспортного засобу в інтересах підприємства з дозволу або за дорученням роботодавця в установленому роботодавцем порядку;
виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до трудових обов'язків працівника (подання необхідної допомоги іншому працівникові, дій щодо запобігання аваріям або рятування людей та майна підприємства, інших дій за розпорядженням або дорученням роботодавця);
ліквідації аварії, наслідків надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру на виробничих об'єктах і транспортних засобах, що використовуються підприємством;
подання необхідної допомоги або рятування людей, виконання дій, пов'язаних із запобіганням нещасним випадкам з іншими особами у процесі виконання трудових обов'язків;
надання підприємством шефської допомоги;
перебування у транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо настання нещасного випадку пов'язане з виконанням потерпілим трудових обов'язків або з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або середовища;
прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об'єкта за дорученням роботодавця;
прямування до/чи з місця відрядження згідно з установленим завданням.
Пунктом 15 Порядку № 1112 визнаються пов'язаними з виробництвом також випадки:
раптового погіршення стану здоров'я працівника або його смерті внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах (видобування корисних копалин, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд, геологорозвідувальні роботи, які проводяться під землею) чи після виведення працівника на поверхню з ознаками гострої серцево-судинної недостатності, що підтверджено медичним висновком;
скоєння самогубства працівником плавскладу на суднах морського, річкового та рибопромислового флоту в разі перевищення обумовленого колективним договором строку перебування у рейсі або його смерті під час перебування у рейсі внаслідок впливу психофізіологічних, небезпечних чи шкідливих виробничих факторів.
Згідно п.17 Порядку № 1112 нещасні випадки, що сталися внаслідок раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку, у разі відсутності умов, зазначених у пункті 18 цього Порядку), визнаються пов'язаними з виробництвом за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я.
Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит роботодавця та/або голови комісії.
Відповідно до п. 37 Порядку № 1112 контроль за своєчасністю і об'єктивністю розслідування нещасних випадків, їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.
Так, судом встановлено та матеріалами підтверджено, згідно акту спеціального розслідування випадку смерті, що стався 2 березня 2005 року о 7 годині 50 хвилин з токарем цеха №19 ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод" з ОСОБА_6, комісія прийшла до висновку, що технічні та організаційні причини, які б могли призвести до смерті ОСОБА_6 відсутні, наявність шкідливих та небезпечних факторів відсутні.
Комісія вважає, що причиною смерті ОСОБА_6 є незадовільний фізичний стан здоров'я, та відповідно до висновку судово-медичної експертизи є розслаююча аневризма аорти з інфільтруючим крововиливом у стінку її та парааортальну жирову клітковину.
Проте, як зазначалося вище, згідно п.17 Порядку № 1112 медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит роботодавця та/або голови комісії.
Згідно акту судово-медичного дослідження трупа №629, на який посилається відповідач як на доказ відсутності впливу на загиблого небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, ним досліджувались та встановлено лише причини смерті, та в свою чергу, не досліджувалися обставини, що могли вплинути на виникнення таких причин смерті.
Крім того, в акті комісії зазначено, що причиною смерті ОСОБА_6 є незадовільний фізичний стан здоров'я, однак, як зазначено представником відповідача та звернуто увагу суду, що даний смертельний випадок не можна вважати пов'язаним з виробництвом у зв'язку з тим, що перед настанням нещасного випадку загиблий проходив медичний огляд (картка огляду від 28.12.2004 року) та протипоказань щодо виконання роботи не виявлено, що в свою чергу суперечить висновкам акту та вказує на неповноту проведеного розслідування.
Згідно п.54 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 30.11.2011 року №1232 у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку.
З огляду на вищевикладене, суд вбачає підстави, за яких керівник Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області повинен призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з робітником ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» ОСОБА_6, спеціальною комісією в іншому складі.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним рішення щодо відмови Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області від 10.11.2014 року у проведенні повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_6 02 березня 2005 року на ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод".
Зобов'язати Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області провести повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, що стався з ОСОБА_6 02 березня 2005 року на ВАТ "Дніпропетровський агрегатний завод".
Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в розмірі 73,08 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2015 року

Суддя О.В. Єфанова