Справа № 804/2260/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 р. Справа № 804/2260/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Наталії Василівни
при секретаріТалаш Д.В.
представника позивача представника відповідача Франскевич Ю.І. Сорокіної В.В.
В обґрунтування позову зазначено, що висновки викладені в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що спірне повідомлення-рішення, прийняте на підставі акту перевірки є необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, що має наслідком його неправомірність та є підставою для скасування, оскільки господарські операції були реально здійснені. В тому числі відповідачем вчиненні протиправні дії щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, в результаті чого безпідставно відкориговані показники в інформаційних база по податку на додану вартість без винесення податкового повідомлення-рішення.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав відповідності дій нормам Податкового кодексу України, надавши письмові заперечення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Елеком», як платник податків перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області та є платником податку на додану вартість.
Згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна перевірка здійснюється, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до вимог статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Листом від 15 грудня 2014 року вих.№15/12-1 позивачем надана відповідь на запит податкового органу із додатками, яка отримана відповідачем 15.12.2014 року, що також не заперечується сторонами.
Наказ на проведення перевірки від 19.11.2014 року №1693 та повідомлення про проведення перевірки від 08.12.2014 року, були направлені поштою з повідомленням про вручення, що підтверджується матеріалами справи.
Суд зазначає, що діяльність працівників відповідача з проведення перевірки є лише службовою діяльністю таких осіб на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання позивачем вимог чинного законодавства. Тому, дії посадових осіб органу з проведення перевірки не створюють жодних правових наслідків для позивача, не змінюють стану його суб'єктивних прав, а є способом реалізації наданих суб'єкту владних повноважень компетенції. При цьому, наказ про проведення перевірки на момент перевірки не був оскаржений та був чинний.
Дана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 року по справі № 21-237а13.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість таких позовних вимог, як визнання протиправних дій відповідача щодо проведення документальної перевірки.
За наслідками перевірки складено Акт від 19.12.2014 року №9806/04-63/223/35987480 (далі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення: документально не підтверджено за серпень 2014 року реальність здійснення господарських відносин контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання: контрагент-постачальник ТОВ «Техноакорд» - ТОВ «Елеком» - контрагент-покупець ТОВ «Укрсплав» та встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів, які підпадають під визначення ст. 22, ст. 185, ст. 187, ст. 198 Податкового кодексу України; п. 198.3 ст. 198, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит за серпень 2014 року, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що відлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на загальну суму ПДВ 10 108,00 грн..
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно із Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 22.12.2010 року за №984 Акт перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (пункти 4-6 Порядку №984 від 22.12.2010 року).
Так, 12.08.2014 року між ТОВ «Елеком» (покупець) та ТОВ «Техноакорд» (продавець) було укладено договір поставки товару №120801, згідно якого: Продавець зобов'язується передати у власність Покупця матеріали (надалі Товар), а Покупець прийняти і оплатити товар Покупцю на умовах само вивозу (власними силами Покупця) зі складу Продавця місце розташування якого зазначена в товарно-транспортній накладній.
ТОВ «Елеком» на виконання умов договору виписано податкові та видаткові накладні, перелік яких міститься в Акті перевірки, надано рахунки-фактури, акти приймання-здачі робіт. Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками.
12.08.2014 року між ТОВ «Елеком» (покупець) та ТОВ «Техноакорд» (продавець) було укладено договір №120802 на надання послуг (робіт) транспортного експедирування соди кальцинованої з пункту відправлення АРК Крим, м.Красноперекопськ до пункту призначення м.Дніпропетровськ.
ТОВ «Елеком» на виконання умов договору виписано акти виконаних робіт та податкові накладні, перелік яких міститься в Акті перевірки, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, заявки-погодження, банківські виписки.
ТОВ "ЕЛЕКОМ" (Продавець) укладено договір від 07.02.2014р. №200/2014-Л з ТОВ "УКРСПЛАВ" (Покупець). Згідно 1.1. даного Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупця хімічну продукцію (надалі Товар), а Покупець прийняти і оплатити Товар. У відповідності до п.5.1. Постачання здійснюється Постачальником на склад Покупця за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 36 згідно правил тлумачення «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010р., якщо інше не буде додатково узгоджено Сторонами до цього Договору.
Станом на кінець періоду, що перевіряється дебіторська заборгованість по розрахункам ТОВ "ЕЛЕКОМ" з ТОВ "УКРСПЛАВ" складає 450 623,07 грн..
Згідно наданих до перевірки документів поставка Товару здійснюється за рахунок ТОВ "ЕЛЕКОМ" зі складу Продавця ТОВ "ТЕХНОАКОРД" за адресою: АРК Крим, м.Красноперекопськ, вул.Проектна, 1 на склад Покупця ТОВ "УКРСПЛАВ" за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 36.
ТОВ "ЕЛЕКОМ" (Замовник) укладено договір-заявка від 13.08.2014р. №1308 з ТОВ "Деліс проф" (Виконавець) на автопослуги по маршруту м.Красноперекопськ - м.Дніпропетровськ.
ТОВ "ЕЛЕКОМ" (Замовник) укладено договір від 14.08.2014р. №127 з ТОВ "МАК АВТО" (Перевізник) на транспортно-експедиційні послуги по маршруту м.Красноперекопськ - м .Дніпропетровськ.
ТОВ "ЕЛЕКОМ" (Вантажовідправник) укладено договір від 15.08.2014р. №1508 з ФОП "ОСОБА_7." (Перевізник) на доставку вантажу по маршруту м.Красноперекопськ - м.Дніпропетровськ.
ТОВ "ЕЛЕКОМ" (Замовник) укладено договір-заявка від 20.08.2014р. №200814/1 з ФОП "ОСОБА_8." (Перевізник) на транспортні послуги.
Поставка Товару здійснюється згідно наданих до перевірки товарно - транспортних накладних: №130801 від 13.08.2014 року Автомобіль - ДАФ НОМЕР_2, причіп/напівпричіп НОМЕР_1; Автомобільний перевізник - ТОВ «Деліс - Проф»; Водій - ОСОБА_9; Замовник - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Вантажовідправник - ТОВ "ТЕХНОАКОРД"; Вантажоодержувач - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Пункт навантаження - АРК. Крим, м.Красноперекопськ, вул.Проектна, 1 Пункт розвантаження - м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 36; №140802 від 14.08.2014 року Автомобіль - Рено АЕ 2374 ВР, причіп/напівпричіп НОМЕР_3; Автомобільний перевізник - ТОВ «МАК АВТО»; Водій - ОСОБА_10; Замовник - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Вантажовідправник - ТОВ "ТЕХНОАКОРД"; Вантажоодержувач - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Пункт навантаження - АРК. Крим, м.Красноперекопськ, вул.Проектна, 1, Пункт розвантаження - м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 36; №140801 від 14.08.2014 року Автомобіль - Рено АЕ 2560 НЕ, причіп/напівпричіп НОМЕР_3; Автомобільний перевізник - ФОП ОСОБА_7; Водій - ОСОБА_11; Замовник - ТОБ "ЕЛЕКОМ"; Вантажовідправник - ТОВ "ТЕХНОАКОРД"; Вантажоодержувач - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Пункт навантаження - АРК. Крим, м.Красноперекопськ, вул.Проектна, 1, Пункт розвантаження - м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 36; №200801 від 20.08.2014 року Автомобіль - ДАФ АЕ 22 21 НВ, причіп/напівпричіп АЕ 32 22 ХО; Автомобільний перевізник - ТОВ «МАК АВТО»; Водій - ОСОБА_5; Замовник - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Вантажовідправник - ТОВ "ТЕХНОАКОРД"; Вантажоодержувач - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Пункт навантаження - АРК. Крим, м.Красноперекопськ, вул.Проектна, 1, Пункт розвантаження - м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 36; №200802 від 20.08.2014 року Автомобіль - ДАФ АЕ 442 24 ЕІ, причіп/напівпричіп АЕ 80 62 ХР; Автомобільний перевізник - ФОП ОСОБА_8; Водій - ОСОБА_12; Замовник - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Вантажовідправник - ТОВ "ТЕХНОАКОРД"; Вантажоодержувач - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Пункт навантаження - АРК. Крим, м.Красноперекопськ, вул.Проектна, 1, Пункт розвантаження - м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 36; №210801 від 21.08.2014 року Автомобіль - ДАФ НОМЕР_2, причіп/напівпричіп НОМЕР_1; Автомобільний перевізник - ТОВ «Деліс - Проф»; Водій - ОСОБА_9; Замовник - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Вантажовідправник - ТОВ "ТЕХНОАКОРД"; Вантажоодержувач - ТОВ "ЕЛЕКОМ"; Пункт навантаження - АРК. Крим, м.Красноперекопськ, вул.Проектна, 1, Пункт розвантаження - м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 36.
Згідно пояснень представника відповідача під час судового засідання за результатами перевірки наданих товарно-транспортних накладних (ТТН) встановлена їх не відповідність вимогам чинного законодавства України, а саме у ТТН не заповнені графи з відомостями про вантаж, а саме «Вантажно- розвантажувальні операції», рядок «Навантаження»: графа15 «Виконавці» найменування організації, яка виконує навантажувальні операції (перевізник, вантажовідправник, спеціалізована організація тощо); № 15, 16, 18, 19, 20, 23 «Спосіб, час вибуття, прибуття, простою, назва кількості, підпис відповідальної особи при вантажно-розвантажувальних операціях» - спосіб навантаження, найменування механізму, яким виконують навантажувальні роботи, та його характеристику, час прибуття автомобіля під навантаження і вибуття його після закінчення операції, час простою під навантаження. Крім того, перевіркою встановлено, що у підприємства ТОВ "ЕЛЕКОМ" відсутні путьові листи, які б підтверджували перевезення придбаної у ТОВ "ТЕХНОАКОРД" товарної продукції.
При вирішенні спору, суд виходить з наступного.
Так, згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.
Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (стаття 44 Податкового кодексу України).
Відповідно до ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Згідно статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Зауваження до форми і змісту податкових накладних в акті перевірки відсутні.
Згідно з приписами підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового кодексу України.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцію є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Отже, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.
Тобто, товарно-транспортні накладні, не є визначальною умовою для отримання права на податковий кредит, оскiльки, законодавчi норми не ставлять в залежність вiдсутнiсть транспортних документiв на перевезення вантажу (товару) або їх недоліки з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартiсть. З урахуванням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облiк та фiнансову звiтнiсть в Українi» товарно-транспортна накладна не може бути первинним документом, який пiдтверджує здiйснення господарської операцiї з поставки товарiв, та вiдповiдно набуття права власностi на нього, оскiльки не вiдображає вiдомостi про господарську операцiю з поставки товару, а вiдображає вiдомостi про господарську операцiю перевезення.
Вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників), при цьому до перевірки та до суду надані товарно-транспортні накладні, які містяться в матеріалах адміністративної справи та заявки на перевезення Товару.
Таким чином до перевірки та до суду позивачем наданні первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарської операції.
На час укладання та виконання спірних угод сторони були у належному порядку зареєстровані платниками ПДВ та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, що не спростовано відповідачем. Також податковим органом не доведено належними та допустимими доказами, що укладення договорів не відповідало дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків та те, що договори укладено без мети настання реальних наслідків, судових рішень щодо визнання угод недійсними до суду не надано, висновки акту перевірки по ланцюгу постачання не є належним доказом укладення позивачем не реальних угод, в тому числі судом не встановлено наявність обвинувального вироку суду щодо позивача та його контрагентів, окремі недоліки в первинних документах не є самостійною підставою для визнання угод недійсними, а отже доводи податкового органу ґрунтуються лише на припущеннях, що не є підставою для визнання угод недійсними.
Основним висновком у рішенні від 22.01.2009 р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" №3991/03 Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності. Рішення Європейського суду від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України" п.38.
Щодо позовних вимог в частині визнати протиправними дії ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів Дніпропетровській області щодо внесення коригувань показників податкової звітності ТОВ «Елеком» до підсистем автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі автоматизованої інформаційної підсистеми «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», здійснені на підставі Акту від 19 грудня 2014 року за №9806/04-63/223/35987490, зобов'язати ДТП в Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності ТОВ «Елеком» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі у автоматизованій інформаційній підсистемі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ ТОВ «Елеком» в розрізі контрагентів за період серпень 2014 року, суд зазначає наступне.
За приписами ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.
Підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є, зокрема, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; дані перевірок платників податків.
Згідно пояснень представника відповідача до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» та його підсистем були внесенні дані по перевірці позивача, за результатами якої складено Акт від 19.12.2014 року №9806/04-63/223/35987480.
Експлуатація інформаційних баз даних здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р. №1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків. ІС «Податковий блок» містить декілька підсистем - автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: «Реєстрація платників податків», «Обробка податкової звітності та платежів», «Облік платежів», «Податковий аудит», а також «Скарга» та «Суди».
Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі ризикоорієнтованій системі адміністрування податків - «Аналітична система» за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту.
Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонентів системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватися, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури, які відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС «Податковий блок».
Отже, в ІС «Податковий блок» спеціально уповноваженими відповідальними особами територіальних органів Міндоходів щодо кожного окремого платника податків вносяться об'єктивні дані - податкова інформація: відомості щодо реєстрації платника податків, відомості щодо перебування його на обліку, дані податкової звітності платника податків (задекларовані), дані щодо фактичної сплати податків, результати податкового контролю та інша податкова інформація.
Інформація з ІС «Податковий блок» використовується територіальними органами Міндоходів, в тому числі під час проведення перевірок та звірок.
Тобто, висновки, викладенні у зазначеному акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останього.
Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
При цьому, виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнанні протиправними в установленому порядку. В даній справі дії відповідача щодо здійснення податкового контролю судом протиправними не визнавались.
Відповідної правової позиції дотримується і Верховний Суд України у своїй постанові від 09.12.2014 р., яка є обов'язковою для всіх судів України у відповідності до вимог ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.
З урахуванням висновків суду викладених вище, позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко