Справа № 816/5098/14
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 р.Справа № 816/5098/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2015р. по справі № 816/5098/14

за позовом Державної фінансової інспекції в Полтавській області

до Національного природного парку "Нижньосульський"

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державна фінансова інспекція в Полтавській області (надалі - позивач, ДФІ в Полтавській області), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного природного парку "Нижньосульський", у якому просив виконати пункти 1, 2 вимоги щодо відшкодування встановлених порушень на загальну суму 402 683,80 грн., а саме:

- пункт 1: забезпечити повернення безпідставно виплаченої премії працівникам НПП "Нижньосульський" в сумі 294 671, 92 грн. та зайво сплаченої премії заступнику директора ОСОБА_1 в сумі 767,40 грн. в порядку, визначеному законодавством. В подальшому перерахувати в дохід Державного бюджету кошти в розмірі 295 439,32 грн. як видатки минулих років;

- пункт 2: провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо суми єдиного соціального внеску по безпідставно виплаченій премії працівникам НПП "Нижньосульський" та повернути зайво сплачені кошти в розмірі 107 244, 48 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Полтавській області до Національного природного парку "Нижньосульський" про зобов'язання вчинити дії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, він просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Представник позивача та представник відповідача у судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до п. 1.2.5.2 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Полтавській області на ІІ квартал 2014 року та на підставі направлень від 02.06.2014 №№ 782, 783, 784, виданих начальником Державної фінансової інспекції в Полтавській області, головним державним фінансовим інспектором Шкурупій С.А., провідним державним фінансовим інспектором Усик А.В., старшим державним фінансовим інспектором Чубенко А.А. з 03.06.2014 по 20.06.2014 проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Національного природного парку "Нижньосульський" за період з 01.01.2012 по 01.05.2014.

За результатами ревізії складено акт від 26.06.2014 № 07-21/90 (а.с. 13-18), яким зафіксовано ряд порушень, що не були усунуті в ході ревізії. Вказаний акт було підписано із запереченнями директором НПП "Нижньосульський" ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_3

Пунктами 45, 46 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами" від 20.04.2006 р. № 550 (із змінами та доповненнями) передбачено, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

З метою забезпечення усунення виявлених ревізією порушень, відповідно до ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" позивачем направлено директору НПП "Нижньосульський" вимоги про усунення виявлених порушень від 29.07.2014 № 16-07-3-14/6440 (а.с. 20), що складалася із 4 пунктів, із встановленим терміном для зворотного інформування про виконання цих обов'язкових вимог до 29.08.2014.

Однак, у визначений строк відповідачем не надано інформації позивачу про повне усунення вищевказаних вимог, а тому в частині, в якій вимоги позивача не виконано, Державна фінансова інспекція в Полтавській області звернулася до адміністративного суду з позовом про зобов'язання останнього виконати вищезазначені пункти цих вимог.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

В доводах апеляційної скарги Державна фінансова інспекція в Полтавській області зазначила, що за період з 01.03.2012 по 01.12.2012 нарахування та виплати премії працівникам НПП «Нижньосульський» здійснювалось при відсутності затвердженого Колективного договору та Положення про преміювання працівників. Внаслідок вищевикладеного за період з 01.03.2012 по 01.12.2012 працівникам НПП «Нижньосульський» зайво нараховано та виплачено премії в загальній сумі 294671,92грн. та відповідно зайво нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок в сумі 106965,91 грн., чим порушено вимоги законодавства. Окрім того, апелянт також зазначив, що відповідачем здійснено порушення нарахування та виплати премії заступнику директора ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 7 Положення № 499/2011 визначено, що Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Згідно з п. 6 Положення № 499/2011 Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Так, Положенням визначено, що Держфінінспекція, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Вищевказані норми узгоджуються з приписами ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», якою визначено права органу державного фінансового контролю.

Так, пунктом 7 вищевказаної статті передбачено право Держфінінспекції пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 15 вищевказаного Закону законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Тобто, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

З аналізу вищенаведених норм слідує висновок, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

При цьому, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною фінансовою інспекцією в Полтавській області було направлено Національному природному парку "Нижньосульський" вимоги про усунення виявлених порушень від 29.07.2014 № 16-07-3-14/6440, пункти 1, 2 якої вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

З огляду на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, колегія суддів вважає, що вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14) та від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-462а14).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2015р. по справі № 816/5098/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.