Справа № 820/2311/15
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 березня 2015 р. №820/2311/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "МЕГАБАНК" до Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд: - скасувати постанови Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в частині накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, внесені державним виконавцями та котрими накладено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 9726720 від 14.04.2010р. щодо суб'єкта ОСОБА_2; реєстраційний номер обтяження 9747051 від 20.04.2010 р. щодо суб'єкта ОСОБА_3; реєстраційний номер обтяження 8897827 від 21.07.2009 р., об'єкт обтяження 1/4 частини квартири, адреса: АДРЕСА_1. Власник - ОСОБА_4; - зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області звільнити з-під арешту нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, а саме квартиру АДРЕСА_1; - зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області звільнити з-під арешту реєстраційний номер обтяження 9726720 від 14.04.2010р. нерухоме майно - квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, накладеного щодо суб'єкта - ОСОБА_2, на підставі виконавчого листа 2-569 від 19.02.2010 р. Ізюмського м/р суду; - зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області звільнити з-під арешту реєстраційний номер обтяження 9747051 від 20.04.2010р. нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, накладеного щодо суб'єкта - ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа №6-50 від 17.02.2010 р. Київського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування позову зазначив, що наявність арешті унеможливлює реалізацію позивачем передбаченого іпотечним договором права на звернення стягнення на іпотечне майно для задоволення грошових вимог. Вважає, що дії відповідача щодо накладення арешту на нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а тому є неправомірними.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача надав через канцелярію суду заперечення на адміністративний позов, в яких вказав на правомірність дій державного виконавця та необґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданих запереченнях просив суд розглядати справу без його участі.

Враховуючи положення ст.ст.122, 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 01.03.2006р. між ПАТ "Мегабанк" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 укладено іпотечний договір №21-301П/2006-з, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С.І. Зазначений договір укладено у забезпечення виконання кредитного договору №21-301П/2006 від 01.03.2006р., укладеного між позивачем та ОСОБА_2.

Відповідно до п.1.2 Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно №13651184. Відповідно до п.1.4 Іпотечного договору вартість предмета іпотеки становить 53000, 00 грн.

02.03.2015р. позивач отримав Інформаційну довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.9-22).

З вказаних інформаційних довідок вбачається, що відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області накладено наступні арешти:

- арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 9726720 від 14.04.2010р. щодо суб'єкта ОСОБА_2, підстава обтяження - виконавчий лист 2-569 від 19.02.2010р. Ізюмського міськрайнного суду Харківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС "Карат" боргу 13539,88 грн., об'єкт обтяження невизначене майно, все майн у межах суми стягнення;

- арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9747051 від 20.04.2010 р. щодо суб'єкта ОСОБА_3, на підставі виконавчого листа №6-50 від 17.02.2010р. Київського районного суду м. Харкова, об'єкт обтяження невизначене майно, все майно у межах суми стягнення 48533, 05 грн.;

- арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8897827 від 21.07.2009р., на підставі виконавчого листа №А-83 Ізюмського міськрайнного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_7 аліментів. Об'єкт обтяження 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Вважаючи, що накладення вказаних арештів є незаконним, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. за №606-XIV (в редакції Закону від 21.01.2010, тобто редакції яка діяла на момент накладення спірних арештів), стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. За постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесеної у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Суд звертає увагу, що позивачем не оскаржувався факт про не повідомлення державним виконавцем останнього про накладення оскаржуваних арештів, а тому суд вважає, що державним виконавцем дотримано вимог ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" та ще у 2010 році повідомлено позивача про накладення арештів №9747051, №9726720, №8897827 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, та роз'яснено позивачу, як заставодержателю, право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Згідно ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. за №606-XIV (в редакції Закону від 21.01.2010, тобто редакції яка діяла на момент накладення спірних арештів) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Таким чином, накладення арешту на майно боржника, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, можливо у випадку, якщо право застави виникло після винесення судового рішення про стягнення з боржника коштів або якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника.

В той же час, оцінка майна боржника здійснюється відповідно до положень ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. за №606-XIV (в редакції Закону від 21.01.2010, тобто редакції яка діяла на момент накладення спірних арештів). Так, положеннями зазначеної статті передбачено, що оцінка майна боржника провадиться державним виконавцем, якщо вартість майна не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки, крім випадків, коли оцінка провадиться за регульованими цінами, а також у разі оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. Для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Отже, для вимог ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" щодо вартості майна боржника необхідно виходити не з вартості об'єкту іпотеки, вказаної у договорі іпотеки №21-301П/2006-з, а згідно експертної оцінки суб'єкта оціночної діяльності.

Крім того суд зазначає, що станом на 19.03.2015р. виконавчий напис №988 виданого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С.І. від 08.04.2010р. про звернення стягнення на квартиру на виконання до ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області пред'явлено не було та не перебуває на виконанні.

На час розгляду справи у ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №41887804 по виконанню виконавчого листа №6-20 виданого 17.02.2010р. Київським районним судом м. Харкова на користь ПАТ "Мегабанк" в сумі 34993,17 грн., виконавчого листа №2-596 виданого 07.07.2010 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області на користь КС "Ізюм" в сумі 6674,64 грн., виконавчого листа 2-568 виданого 29.03.2010р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області на користь КС "Карат" в сумі 21195,51 грн., виконавчого листа №2042/2-408/11 виданого 22.04.2011 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області на користь КС "Карат" в сумі 3374,86 грн., виконавчого листа №2016/2-1218/11 виданого 26.07.2012р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області на користь ПАТ "ПроКредит Банк" в сумі 910,00 грн., виконавчого листа №2016/2-1218/11 виданого 26.07.2012р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень на якого покладено обов'язок доказування правомірності прийнятого ним рішення, доведено правомірність накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, а саме квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не доведені у судовому засіданні, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного суду України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "МЕГАБАНК" до Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27.03.2015 року.

Суддя Полях Н.А.