Справа № 760/16111/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
26 березня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого: Бєлової Л.В.
суддів: Гром Л.М.,
Вівдиченко Т.Р.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, стягнення одноразової грошової допомоги,
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року у позовні вимоги залишено без задоволення.
На вказану постанову позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і винести нову, якою задовольнити позовні вимоги.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходила військову службу у Збройних Силах України з 2000 року, в тому числі на посаді діловода технічної частини 93 батальйону Військової служби, що підтверджується відомостями, внесеними у військовий квиток (а.с.4).
28 квітня 2014 року Наказом начальника Центрального управління Військової служби правопорядку (по місту Києву і Київській області) військового коменданта №13-ПМ позивач була звільнена з військової служби в запас за станом здоров`я, відповідно до пункту «б» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с.8).
Звернення позивача щодо перерахунку вихідної допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідачем залишено без задоволення.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військово службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців. Осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 2 зазначеної постанови, граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України за погодженням з Міністерством соціальної політики України та Міністерством фінансів України у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Наказом Міністра оборони України №595 від 15 листопада 2010 року затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 5 Інструкції, винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки виплата винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин і її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути включена в розмір грошової допомоги при звільненні.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 15 жовтня 2013 року у справі №21-368а13.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2442 КАС України, рішення Верховного Суду України прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для перерахунку одноразової грошвої допомоги при звільненні позивача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року без змін.
Ухвала є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

Т.Р. Вівдиченко

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Вівдиченко Т.Р.