Справа № 804/19809/14
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гуцал А.В., розглянувши за участю представників:
позивача - Гармаш Л.М., довіреність без/н від 15.12.2014 року,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецбуд АВ»,
до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області,
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення- рішення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач здійснив перевірку керуючись виключно актом ДПІ у Печерському районі м.Києва від 10.09.2014р. №2781/26-55-22-09/38947518 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Денекс Груп». Договір з ТОВ «Денекс Груп» укладений з дотриманням усіх вимог передбачених цивільним законодавством, з додержанням обов'язкових умов дійсності правочину та факт здійснення вказаної господарської операції підтверджується всіма необхідними первинними документами.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що в ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення ним вимог податкового законодавства, що виявилось у формуванні податкового кредиту по господарській операції з ТОВ «Денекс Груп» за відсутності факту її здійснення шляхом складання відповідних первинних документів з метою мінімізації податкових зобов'язань у вигляді збільшення податкового кредиту.
В обґрунтування правової позиції сторонами надавалися додаткові письмові пояснення.
15.01.2015р. позивачем до суду надані уточнення позовних вимог щодо вірного зазначення загальної суми грошового зобов'язання за оскаржуваним рішенням.
Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд, -
Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 28.04.2006 року було проведено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецбуд АВ» (ідентифікаційний номер юридичної особи 34366080), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії А00 №764726, а також довідкою з ЄДРПОУ серії АА №447489 від 28.04.2006р.
Як свідчать матеріали справи, позивач перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецбуд АВ» є суб'єктом господарювання, платником податків, у зв'язку з чим зобов'язане виконувати обов'язки, покладені на нього законами у зв'язку із здійснення господарської діяльності, у тому числі стосовно нарахування та сплати податків до бюджету.
Перевіркою дотримання вимог податкового законодавства встановлено порушення ТОВ «Укрспецбуд АВ»:
- п.185.1 ст.185, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у серпні 2014р., що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 158333,00 грн.
Проведеною перевіркою встановлено, що у перевіряє мий період ТОВ «Укрспецбуд АВ» мало взаємовідносини з ТОВ «Денекс Груп» за договором підряду №306 від 03.06.2014р., згідно якого ТОВ «Денекс Груп» - підрядник, зобов'язується виконати комплекс загально будівельних робіт за дорученням ТОВ «Укрспецбуд АВ» - замовник (генеральний підрядник).
На виконання умов договору ТОВ «Укрспецбуд АВ» отримало наступні первинні документи: акт виконаних робіт б/н за серпень; податкову накладну №161 від 26.08.2014р. на загальну суму 950000, в т.ч. ПДВ - 158333,33 грн., номенклатура - реконструкція свиновідгодівельного комплексу в с.Голінка.
Інформації щодо розрахунків з ТОВ «Денекс Груп» до перевірки не надано.
В ході опрацювання інформації по ТОВ «Денекс Груп», що міститься в базах даних податкового органу встановлено, що за 2014р. фінансової звітності (1-ДФ), додаток АМ до декларації з податку на прибуток та податкова декларація з податку на прибуток до податкового органу не подавалися, у зв'язку з чим неможливо встановити наявність основних засобів, складських приміщень, транспортного та торгівельного обладнання для здійснення господарської діяльності.
Разом з тим, від ДПІ у Печерському районі м.Києва отримано акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Денекс Груп» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період 01.08.2014р. - 31.08.2014р. за №2781/26-55-22-09/38947518 від 110.09.2014р., згідно висновків якого за результатами звірки ТОВ «Денекс Груп» не підтверджено задекларовані зобов'язання за період з 01.08.2014р. по 31.08.2014р., а також не підтверджено задекларований податковий кредит за період з 01.08.2014р. по 31.08.2014р.
Отже, дії ТОВ «Укрспецбуд АВ» направлені виключно на мінімізацію податкових зобов'язань, ф не може бути розцінена як самостійна ділова мета, а тому формування податкового кредиту від операцій із ТОВ «Денекс Груп» є поза межами здійснення господарської діяльності, і не може відображатися у податковому обліку підприємства.
Висновки перевірки зафіксовані в акті №3305/04-62-22-3-34366082 від 12.11.2014р.
Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржені позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначалось вище, в ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення вимог податкового законодавства за серпень 2014р.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Згідно листа інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011року № 1936/11/13-11).
Згідно з ч.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також передбачено, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів для формування податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Денекс Груп».
Також, судом перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання підрядних робіт і господарською діяльністю платника податку, рух активів у процесі здійснення господарської операції та наявності спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
10.08.2011р. ТОВ «Укрспецбуд АВ» отримало від Державної архітектурно-будівельної інспекції України ліцензію серії АВ №591274 на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком).
Відповідно до п.2.1 вищезазначеного договору підрядник зобов'язується виконати своїми і/або залученими силами роботи в об'ємі і у строки обумовлені із замовником (додаток №1 - графік виконання робіт).
Згідно договірної ціни (форма 9) на будівництво Реконструкцію свинокомплексу в с.Голенка Бахмачського району, Чернігівської області, яке здійснюється 2014р., вартість робіт станом на 22.04.2014р. визначена на рівні 3327955,38 грн. та ПДВ 665591,08 грн.
З метою виконання умов договору підряду №16-04/2014 від 10.04.2014р. ТОВ «Укрспецбуд АВ» замовник (генпідрядник) 03.06.2014р. уклало договір підряду з ТОВ «Денекс Груп» (підрядник) №306, згідно умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання по комплексу загально будівельних і ремонтних робіт на умовах даного договору.
Згідно договірної ціни (форма 9) на будівництво Реконструкцію свинокомплексу в с.Голенка Бахмачського району, Чернігівської області, яке здійснюється 2014р., вартість робіт станом на 29.07.2014р. визначена на рівні 791666,67 грн. та ПДВ 158333,33 грн.
Як вбачається з матеріалів справи Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано ТОВ «Денекс Груп» ліцензію серії АЕ №289393 від 14.02.2014р. на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури та Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м.Києві надано ТОВ «Денекс Груп» дозвіл №0132.12.44 на виконання наступних видів робіт: зведення, монтаж та демонтаж будинків, споруд, зміцнення їх аварійних частин; зварювальні газополум'ям роботи; роботи верхолазні на висоті 5 метрів і більше з перекриття або робочого настилу.
Виконання умов цього договору підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014р. (форма №КБ-2а) на загальну суму 950000,00 грн. в т.ч. ПДВ 158333,33 грн.
За наслідками проведеної господарської операції ТОВ «Денекс Груп» на адресу позивача була виписана податкова накладна №161 від 26.08.2014 року на суму 950000,00 грн., з них ПДВ - 158333,33 грн.
Платіжним дорученням №188 від 26.08.2014р. ТОВ «Укрспецбуд АВ» сплатило ТОВ «Денекс Груп» 950000,00 грн. з призначенням платежу: передплата за будівельно-монтажні роботи згідно договору №306 від 03.06.2014р. в т.ч. ПДВ - 158333,33 грн.
З метою з'ясування обставин господарських операцій з ТОВ «Денекс Груп» судом був допитаний в якості свідка директор ТОВ «Укрспецбуд АВ» ОСОБА_3, який показав, що акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014р. (форма №КБ-2В) підписувався у день оплати вартості робіт, а саме 26.08.2014р. та у платіжному дорученні №188 від 26.08.2014р. помилково зазначено призначення платежу як передплата за будівельно-монтажні роботи.
Разом з тим перелік робіт та витрат зазначений Акті приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014р. (форма №КБ-2В) на загальну суму 950000,00 грн. в т.ч. ПДВ 158333,33 грн., відповідає переліку робіт і витрат (номер за порядком з 10 по 30) Акту №3 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014р. (форма №КБ-2В) до договору №10-04/2014 від 10.04.2014р., укладеного між СТОВ «Україна» (замовник) та ТОВ «Укрспецбуд АВ» (підрядник).
Щодо обґрунтування відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, внаслідок недостатності у ТОВ «Денекс Груп» трудових ресурсів для виконання господарських операція за договором підряду №306 від 03.06.2014р., суд зазначає, що п.2.1 вказаного договору підрядник зобов'язується власними та/або залученими силами виконати роботи та згідно положень ст.838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.
Крім того, безпідставним є посилання відповідача в акті перевірки на акт про неможливість проведення зустрічної звірки постачальника позивача, оскільки такий акт може свідчити лише про не можливість проведення звірки платника податків, а не про нереальність господарських операцій, які здійснювались від імені такого платника податків.
Так, порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок платників податків визначений положеннями п.73.5 ст.73 ПКУ, та Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Постановою КМУ від 27.12.10 №1232 (далі - Порядок №1232), а також Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Наказом ДПА України від 22.04.11 №236.
Відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
Отже, вказаної нормою права визначено, що зустрічна звірка проводиться шляхом співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання з метою підтвердження обставин, які визначені у вказаній статті.
Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначається Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232.
Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних. Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.
Згідно п. 4 Порядку № 1232 орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.
Пунктом 6 Порядку № 1232 встановлено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.
При цьому, результати проведеної зустрічної звірки оформляються довідкою, що передбачено Порядком №1232. Акт складається лише у випадку неможливості проведення зустрічної звірки, що передбачено п.4.4 Методичних рекомендацій і відповідно такий акт не може містити у собі відомості про результати дослідження господарської діяльності платника податків, оскільки фактично зустрічна звірка проведена не була.
У разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.
Таким чином, в акті про неможливість проведення зустрічної звірки фіксується саме причина неможливості проведення зустрічної звірки та зазначаються заходи, які були вжиті податковою інспекцією для проведення зустрічної звірки. Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити у собі відомості про результати дослідження господарської діяльності платника податків, оскільки фактично зустрічна звірка випадку проведена не була.
Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки постачальника позивача, на який посилається відповідач, неможливо визнати належним та допустимим доказом, який би свідчив про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Денекс Груп».
Зазначене вище спростовує висновки перевірки в частині відсутності реального здійснення господарської операції між ТОВ «Укрспецбуд АВ» та ТОВ «Денекс Груп». Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки щодо заниження позивачем податку на додану вартість на суму 158333,00 грн. по взаємовідносинам з вказаним контрагентом.
Відносно донарахування позивачу суми штрафних санкцій, суд зазначає наступне.
Пунктом 123.1 статті 123 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Отже, із змісту наведених норм слідує, що підставою для накладення штрафу на платника податку є самостійне визначення (донарахування) контролюючим органом суми податкового зобов'язання.
Проте, враховуючи, що під час розгляду справи встановлено відсутність підстав для визначення податковим органом суми податкових зобов'язань позивача з податку на прибуток та податку на додану вартість, відсутні й підстави для застосування до нього штрафних санкцій.
Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 474,99 грн. з Державного бюджету України.
У судовому засіданні, яке відбулось 13.02.2015 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 18.02.2015 року.
Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецбуд АВ» судові витрати із сплати судового збору у розмірі 474,99 грн.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко