Справа № 813/8770/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Справа № 813/8770/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Павлишин Ю.І.,

за участю:

представника позивача Майхера М.І.,

представника відповідача Форович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Львові про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова (далі - УПФ України в Залізничному районі м.Львова) звернулося до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Львові (далі - ВВД ФСС НВВПЗ України в м.Львові), в якому просить суд:

- зобов'язати відповідача включити в акт звірки допомогу на поховання гр.ОСОБА_3 в розмірі 302,27грн. та витрати на виплату і доставку основного розміру пенсії за період з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. гр.ОСОБА_4 на суму 476,50грн.;

- стягнути з відповідача допомогу на поховання гр.ОСОБА_3 в розмірі 302,27грн. та витрати на виплату і доставку основного розміру пенсії за період з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. гр.ОСОБА_4 на суму 476,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. УПФ України в Залізничному районі м.Львова понесено витрати на виплату та доставку допомоги на поховання гр.ОСОБА_3 у сумі 302,27грн. Проте, ця сума не прийнята відповідачем до відшкодування з огляду на відсутність причинно-наслідкового зв'язку між смертю і трудовим каліцтвом або професійним захворюванням особи, що померла. Зазначає, що обов'язок відшкодування відповідачем витрат на виплату допомоги на поховання передбачений п.4 Порядку відшкодування Фондом витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійних захворювань та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Крім того, зазначає, що позивач виплачує пенсію по інвалідності гр.ОСОБА_4 внаслідок нещасного випадку на виробництві. Сума витрат, пов'язані з виплатою пенсій, що підлягають відшкодуванню управлінням включені у списки осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. Проте, відповідач відмовився прийняти до відшкодування виплачену суму пенсій гр.ОСОБА_4 та включати її в акти звірки на відшкодування виплачених сум пенсій, у зв'язку із тим, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Відповідачем 19.01.2015р. подано суду заперечення на адміністративний позов, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою допомоги на поховання та пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України, Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 55-4/4. В основу цього механізму покладено щомісячне складання актів звірок. Відшкодуванню підлягають не всі пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та допомога на поховання, а лише ті, які призначені особам, які є застрахованими відповідно до Закону та потерпілими особами, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше встановлено згідно з законодавством СРСР або законодавством України. Оскільки, позивачем не підтверджено причиновий зв'язок смерті гр.ОСОБА_3 із професійним захворюванням або трудовим каліцтвом на виробництві, ВВД ФСС НВВПЗ України в м.Львові не має правових підстав зараховувати до відшкодування суму на поховання. Також зазначив, що в акті про нещасний випадок немає висновку комісії про те, що нещасний випадок з гр.ОСОБА_4 пов'язаний з виробництвом. Отже, гр.ОСОБА_4 не мав права на відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок травмування на виробництві відповідно до діючого на той час законодавства, оскільки відсутній акт форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, наведених у запереченнях. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 15.05.1992 року № 2356-ХІІ, «Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України, Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4.

УПФ України в Залізничному районі м.Львова включено витрати, пов'язані з виплатою допомоги на поховання гр.ОСОБА_3 та з виплатою пенсії по інвалідності гр.ОСОБА_4 в список осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з червня по жовтень 2014р. та подано на відшкодування до ВВД ФСС НВВПЗ України в м.Львові.

На звернення позивача до ВВД ФСС НВВПЗ України в м.Львові про включення в акт звірки виплачену УПФ України в Залізничному районі м.Львова допомогу на поховання гр.ОСОБА_3 у розмірі 302,27грн. та виплачену пенсію по інвалідності гр.ОСОБА_4 у розмірі 476,50грн. відповідач у прийнятті цих сум відмовив. Причиною не включення зазначених сум до відшкодування є: відсутність причинно-наслідкового зв'язку смерті гр.ОСОБА_3 з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом; нещасний випадок з гр.ОСОБА_4 не пов'язаний з виробництвом.

Суд при вирішені спору по суті виходить з наступного.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача включити в акт щомісячної звірки осіб, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання допомогу на поховання гр.ОСОБА_3 в розмірі 302,27грн. та витрати на виплату і доставку основного розміру пенсії за період з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. гр.ОСОБА_4 у сумі 476,50грн. суд зазначає таке.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено «Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», що затверджений спільною постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року № 376/7697.

Згідно з вказаним Порядком головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

З наведених положень вбачається, що сторони відповідно до вимог Порядку, позбавлені права на проведення розрахунків на своєму рівні.

Слід звернути увагу на те, що вказаний Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли між сторонами, оскільки, встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків та включення в них витрат розраховано на відсутність спору.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України висловленою у спорах цієї категорії у постановах від 14.04.2008 р. № 21-2374во07, від 19.03.2012р. №21-364а11, від 30.09.2008 року № 21-4во08.

Таким чином, у разі якщо органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відмовляються від підписання актів щомісячної звірки витрат, в тому числі включити в щомісячні акти звірок витрати, вказані спори мають вирішуватись у судовому порядку, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки, а також включення до них витрат.

Отже, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав управління Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених витрат.

Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про зобов'язання відповідача прийняти до заліку допомогу на поховання гр.ОСОБА_3 в розмірі 302,27грн. та витрати на виплату і доставку основного розміру пенсії за період з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. гр.ОСОБА_4 у сумі 476,50грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача допомоги на поховання гр.ОСОБА_3 в розмірі 302,27грн. та витрат на виплату і доставку основного розміру пенсії за період з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. гр.ОСОБА_4 у сумі 476,50грн. суд зазначає таке.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій вказаної статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Враховуючи те, що допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому, неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому, страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд СС НВВПЗ України зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок як платник страховик внесків чи ні.

Також, згідно з Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, зокрема з п. 4 Порядку, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Таким чином, витрати понесені органами ПФ України у зв'язку з допомогою на поховання та виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду СС НВВПЗ України як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Однак, всі страхові витрати мають бути пов'язані з ушкодженням здоров'я застрахованої особи, що сталося внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Тобто, основною вимогою для відшкодування шкоди є настання страхового випадку.

Законами України «Про охорону праці», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено відшкодування шкоди утриманцям працівника (годувальника) у разі його смерті, якщо визначено причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом. На виконання вимог вказаних законів Наказом Міністерства охорони здоров'я від 15.11.2005 р. № 606 затверджено Інструкцію про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом (далі - Інструкція № 606).

За змістом п. 2.1 названої Інструкції № 606 функції щодо встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом покладено на МСЕК, перелік яких затверджується наказом Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управлінь охорони здоров'я обласних, Севастопольської міської і Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державних адміністрацій. Згідно з пунктами 2.10, 2.15 цієї Інструкції № 606 висновок про наявність або відсутність причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом оформляється довідкою у трьох примірниках, що використовується МСЕК за формою, що затверджується МОЗ України та видається: перший - установі, що надавала направлення до МСЕК, другий - відповідному відділенню виконавчої дирекції Фонду, третій - заявнику. Підставою є акт визначення причинного зв'язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом (форма акта затверджується МОЗ України). Розгляд питання щодо встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом проводиться за участю представника відповідного відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Судом встановлено, що у зв'язку зі смертю гр.ОСОБА_3 за період з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. управління, відповідно до вимог ст.53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, виплатило особам, які здійснили поховання допомогу в загальній сумі 302,27грн. Однак, позивач не надав суду доказів, які б підтвердили причиновий зв'язок смерті гр.ОСОБА_3 із професійним захворюванням чи трудовим каліцтвом.

Наявність належного документального підтвердження того, що причиною настання смерті було трудове каліцтво або професійне захворювання (отруєння) є необхідною умовою для включення до відшкодування суми витрат управління ПФУ на виплату допомоги на поховання.

Актом від 30.07.1986р. про нещасний випадок на виробництві зафіксовано, що причина нещасного випадку - умисний наїзд автомобілем на ОСОБА_4 при спробі наздогнати останнім особу, що викрала автомобіль з території підприємства, де потерпілий працював водієм.

Порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату визначається Інструкцією, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20 квітня 2001 р. № 10 (далі - Інструкція).

Відповідно до вказаної Інструкції здійснюється передача відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення документів, які підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхові виплати, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відділення виконавчої дирекції Фонду приймають документи на тих працівників (членів їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року та право яких встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Пункт 4 вказаної Інструкції встановлює перелік документів, які повинна містити особова справа потерпілого від нещасного випадку на виробництві. Така справа повинна, зокрема, містити, Акт про нещасний випадок за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок, а не професійне захворювання) або його нотаріально завірену копію, рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві (якщо було засідання суду з цього питання) або його нотаріально завірену копію. Якщо в особовій справі потерпілого або особи, яка одержує відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, відсутні деякі документи, передбачені пунктом 4 цієї Інструкції, то така справа відділенням виконавчої дирекції Фонду не приймається до повного її укомплектування.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2013р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду, у справі №813/4733/13-а за позовом УПФ України у Залізничному районі м. Львова до ВВД ФСС НВВПЗ України в м.Львові про зобов'язання відповідача прийняти до відшкодування витрати на виплату і доставку адресної допомоги за період з 01.12.2012р. по 31.01.2013р., основного розміру пенсії та цільової грошової допомоги гр.ОСОБА_4 за період з 01.12.2012р. по 31.05.2013р. на загальну суму 81501,14 грн. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Так, судом в ході розгляду справи №813/4733/13-а встановлено, що акта форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві або його завіреної копії УПФ України у Залізничному районі м. Львова до ВВД ФСС НВВПЗ України в м.Львові не передавало. В судовому порядку факт нещасного випадку на виробництві не встановлювався.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача допомоги на поховання гр.ОСОБА_3 в розмірі 302,27грн. та витрат на виплату і доставку основного розміру пенсії за період з 01.06.2014р. по 31.10.2014р. гр.ОСОБА_4 у сумі 476,50грн. не підлягає задоволенню у зв'язку із відсутністю настання страхового випадку.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача про зобов'язання до вчинення дій та стягнення коштів є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 23.03.2015 року.

Суддя А.Г. Гулик