Справа № 2-ар/331/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р.справа № 2-ар/331/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Суховарова А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року у справі № 2-ар/331/15 за заявою ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 січня 2011 року звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя, в якому просить суд визнати незаконною відмову відповідача, зобов'язав його призначити позивачу пенсію по віку з 11.09.2010 року та виплатити із-за затримки в призначенні компенсацію в зв'язку з її знеціненням за період з 11.09.2010 року по день винесення рішення управлінням Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя про її призначення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року визнано неправомірною відмову відповідача щодо призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.09.2010 року.

16 січня 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про роз'яснення постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2011 року.

В заяві ОСОБА_1 просить надати роз'яснення постанови суду зазначивши, що покладені обов'язки на управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя призначить пенсію за віком ОСОБА_1 з 11.09.2010 року тягне за собою безумовну виплату їй пенсії, в тому числі всієї суми заборгованості, починаючи з дати її призначення, тобто з 11.09.2010 року, та в подальшому шляхом щомісячних виплат у відповідності до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що рішення суду є чітким, конкретним та передбачає певні дії боржника по його виконанню, тому рішення не може бути таким, що потребує роз'яснення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про роз'яснення постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2011 року.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована протиправністю дій управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя в частині невиплати позивачу призначеної пенсії. Вказує на те, що саме по собі призначенні пенсії позивачу без її виплати не є належним виконанням постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2011 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним орган чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що наслідком призначення пенсії є її виплата.

Між тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Тобто дана стаття передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Також роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення.

Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Як слідує з матеріалів справи, у позовній заяві міститься лише вимога про зобов'язання призначити пенсію та виплатити компенсацію у зв'язку з її знеціненням (а.с.9-12).

Питання виплати пенсії ОСОБА_1 при прийнятті постанови від 25 листопада 2011 року судом не вирішувалось.

Частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звертаючись до суду не ставив питання про виплату йому пенсії, суд розглядаючи цей спір в межах норм частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України не виходив за межі позовних вимог та це питання не розглядав.

Оскільки дане питання не було предметом дослідження під час розгляду справи судом, а отже, не може бути й вирішено шляхом роз'яснення судового рішення.

Враховуючи те, що питання про виплату позивачу пенсії не було предметом дослідження під час розгляду справи судом, що виключає надання можливості суду вирішити це питання шляхом роз'яснення судового рішення, а також те, що заявником не наведено обставин незрозумілості чи нечіткості резолютивної частини рішення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом частини 1 статті 199, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року у справі № 2-ар/331/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: А.В. Суховаров