Справа № 0912/1569/12; 2а/0912/104/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Справа № 177800/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Сільського голови Фразької сільської ради Хандія Івана Васильовича на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2012р. по справі №0912/1569/12 2а/0912/104/12 за позовом ОСОБА_2 до Сільського голови Фразької сільської ради Хандія Івана Васильовича про оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень про відмову в видачі довідки, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2012 року ОСОБА_2 звернулась з адміністративний позовом до Хандія Івана Васильовича - голови Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про зобов'язання видати довідку про втрату годувальника.

В обгрунтування адміністративного позову покликається на те, що, з 1984 року після реєстрації шлюбу спільно проживали в будинку батьків чоловіка та пов'язана з ним спільним побутом. Її чоловік був ліквідатором аварії на ЧАЕС, та визнаний інвалідом першої групи, захворювання пов'язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Разом з тим, до 2005 року працював в приватного підприємця Біляка. Позивач зазначає, що з 1990 року ніде на працює, за станом здоров'я потребує постійного лікування, як онкохвора, а в 2010 році визнана інвалідом 2-ї групи. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивач звернулася до виконкому Фразької сільської Ради Рогатинського району видати їй довідку по втраті годувальника але отримала відмову у зв'язку з тим, що тривалий час не перебувала в с. Беньківці, яке входить до складу Фразької сільської ради та не довела факту перебування на утриманні чоловіка.

Постановою Рогатинського районного суду від 22 жовтня 2012 року позов задоволено, рішення сільського голови Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області визнано неправомірним та зобов'язано видати ОСОБА_2 довідку по втраті годувальника.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції вважаючи її неправомірною та необгрунтованою, сільський голова Фразької сільської ради подав апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що позивач документально не довела, що її доходи не забезпечували їй прожиткового мінімуму встановленого законом, а отже претендувати на отримання довідки по втраті годувальника із всіх вищенаведених обставин не може.

З врахуванням наведеного просить постанову суд першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

З урахуванням того, що жодною із сторін не подано клопотань про розгляд справи за їх участю, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 січня 1984 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 14 січня 1984 року виданого виконавчим комітетом Іваниківської сільської Ради Богородчанського району Івано-Франківської області.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Фразької сільської Ради 27 серпня 2012 року встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_3 був наділений правовим статусом особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується наявним у матеріалах справи посвідченням НОМЕР_5 від 28.04.2011 року.

З пенсійного посвідчення НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 21.03.2011 року виданого управлінням Пенсійного фонду України, довідкою МСЕК серії ІФ № 0277690 від 30.01.2010 року вбачається, що позивачка є інвалідом другої групи загального захворювання.

З довідок відділення медичної онкології м. Гросетто від 24.11.2009 року, 01.06.2012 року, 21.08.2012 року вбачається, що проходила курс лікування у вказаних закладах з приводу онкологічного захворювання.

Даючи правову оцінку покликанням апелянта на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та помилкове застосування норм процесуального права, колегія суддів виходить з таких міркувань.

Відповідно до положень п.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина і чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно ч. 3 ст.75 Сімейного кодексу України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

В контексті пункту 1 частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" під поняттям непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

З рішення Конституційного суду України № 5-рп/99 від 09.06.1999 року вбачається, що під членом сім'ї треба розуміти особу, що перебуває з суб'єктом права на пільги у правовідносинах, природа яких визначається кровними (родинними зв'язками) або шлюбними відносинами, постійним проживанням, веденням спільного господарства.

У відповідності до вказаного рішення під терміном «знаходженя» на утриманні, розуміється особа, яка перебуває на повному утриманні суб'єкта права та пільги, отримує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, ці особи не мають власних доходів або особи пенсія, стипендія чи інший сукупний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості. До них належать неповнолітні, непрацездатні та інші особи визнані утриманцями у встановленому порядку.

З врахуванням наведених вище обставин, а також наявності у позивача статусу інвалідом другої групи загального захворювання, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про правильність та обгрунтованість висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Сільського голови Фразької сільської ради Хандія Івана Васильовича залишити без задоволення, а постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2012р. по справі №0912/1569/12 2а/0912/104/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з моменту направлення її копій особам, що беруть участь у справі,та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.