Справа № 2а-8310/10/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Справа № 2а-8310/10/0870

14 год. 50 хв.

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

при секретарі Гончаренко А.І.

за участю представника позивача Шонія М.В.

представника відповідача Пашко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Запоріжбіосинтез" звернулося із адміністративним позовом до Запорізької митниці в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів № 112000006/2010/001514/1 від 03.09.2010. В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що 03.09.2010 Запорізька митниця всупереч діючому законодавству, положенням Митного кодексу України, прийняла рішення № 112000006/2010/001514/1 про визначення митної вартості товарів, яким встановила митну вартість імпортованого товару за 1 кг. на рівні 3,1300 доларів США, що є вищою вартістю, аніж реальна, що зазначена в контракті від 12.12.2008 № 08 XY121201, додатковій угоді № 3 від 27.04.2010 до ексклюзивного контракту та специфікації № 10 від 20.05.2010. Вказує, що декларантом були надані всі необхідні документи, для підтвердження відомостей про митну вартість товарів та того, що ціна, вказана в договорі, є достовірною. Стверджує, що декларантом на вимогу митного органу були подані додаткові документи, що остаточно мали підтвердити митну вартість товару зазначену у договорі. Зокрема, були подані калькуляція і прайс - лист фірми - виробника товару. Більш того, на думку позивача, у митниці не було будь-яких обставин, які б перешкоджали визначенню митної вартості товару за ціною договору, до того ж в рішенні Запорізької митниці не зазначено жодних підстав, які могли слугувати для визначення митної вартості товару за іншим, ніж основний метод.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, про що надала заперечення на адміністративний позов, в яких посилається на те, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за вантажною митною декларацією від 02.09.2010 № 112000009/0/009469, було перевірено документи подані для підтвердження митної вартості товарів і відомості, що необхідні для здійснення митного контролю, а також проаналізовано рівень митної вартості товарів Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами проведеного контролю було виявлено факт, що митна вартість ввезеного товару значно відрізнялась від рівня митної вартості аналогічних товарів, імпортованих на митну територію України, у зв'язку із чим та у відповідності з п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження, були затребувані від позивача додаткові документи. Оскільки декларантом ЗАТ «Запоріжбіосинтез» для підтвердження заявленої митної вартості додатково були надані прайс - лист виробника, калькуляції виробника та було вчинено запис про неможливість надання інших додаткових документів, митницею була самостійно здійснена оцінка митної вартості товару, за інформацією, що була в наявності у митниці, за резервним методом (метод № 6). Просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ЗАТ "Запоріжбіосинтез" та «Jinhe Biotechnology Co. Ltd", Китай (виробник), 12.12.2008 укладений зовнішньоекономічний контракт № 08 XY121201, відповідно до умов якого виробник зобов'язується виготовити та поставити ЗАТ "Запоріжбіосинтез" товар (гранули (порошок) з двадцятивідсотковим вмістом хлортетрацикліну).

Згідно зі специфікацією № 10 від 20.05.2010, виробником, відповідно до умов контракту, товар поставлявся в Україну партіями, на умовах CIF-порт Одеса. Ціна за одиницю товару відповідно до умов контракту та додаткової угоди № 3 від 27.04.2010 до ексклюзивного контракту № 08 XY121201 від 12.12.2008 встановлена у розмірі 2,79 дол. США за кг. товару.

02.09.2010 до відділу Запорізької митниці ЗАТ "Запоріжбіосинтез" для митного оформлення надана вантажна митна декларація № 112000009/2010/009469 форми МД-2 з вантажем "Ветеринарний препарат: суміш хлортетрацикліну та інших нефармацевтичних органічних та неорганічних речовин - 20 000 кг. у формі порошку САS 57-62-5. Підприємство визначило митну вартість товару в розмірі, відповідно до ціни угоди -440044,38 грн. (2,79 дол. США за 1 кг.).

Декларантом ЗАТ «Запоріжбіосинтез» для підтвердження заявленої митної вартості додатково були надані прайс - лист виробника, калькуляції виробника та зроблено запис про неможливість надання інших додаткових документів.

Враховуючи те, що декларантом не були надані додаткові документи в повному обсязі у відповідності до ст. 265 Митного кодексу України, вимог п. 14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 20.12.2006 №1766, було здійснено митну оцінку товару.

Рішенням від 03.09.2010 № 112000006/2010/001514/1 Запорізька митниця визначила митну вартість товару за резервним методом відповідно до ст. 273 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України.

Статтею 261 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів, заявлені декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України і прийняті митним органом, використовуються для нарахування податків і зборів, ведення митної статистики, а також у випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Частиною 2 статті 262 Митного кодексу України встановлено, що порядок та умови декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення мають базуватися на достовірній, документально підтвердженій інформації, що подається у кількісному виразі. Митний орган має право прийняти рішення про неможливість використання вибраного декларантом методу митної оцінки (ч. ч. 1, 3 ст. 264 Митного кодексу України).

Згідно із ст. 265 Митного кодексу України, митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Стаття 266 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

· за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1);

· за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2);

· за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3);

· на основі віднімання вартості (метод 4);

· на основі додавання вартості (метод 5);

· резервного (метод 6).

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи віднімання та додавання вартості можуть застосовуватися у будь-якій послідовності за розсудом декларанта.

Наявні у матеріалах справи документи свідчать, що позивач, подавши декларації митної вартості за формою ДМВ-1, визначив митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1) відповідно до статті 267 Митного кодексу України, відповідно до якої митною вартістю за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, є ціна угоди, фактично сплачена, чи ціна, яка підлягає сплаті за товари, які імпортуються за призначенням в Україну, на момент перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до п. 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Позивачем для митного оформлення вантажу за ВМД № 11200009/0/009469 від 02.09.2010р. було надано: облікова картка №11200/1/97/00296 від 28.05.2010; міжнародна товарно - транспортна накладна №2868/1 від 01.09.2010; коносамент № ZIMUXNG1199775 від 02.07.2010; рахунок - фактура (інвойс) №JH0812120J ВІД 21.05.2010; пакувальний/ваговий лист від 11.06.2010; специфікація №10 від 20.05.2010 до ексклюзивного контракту №08ХУ121201 від 12.12.2008; сертифікат аналізу №1310 від 29.05.2010; сертифікат аналізу №1311 від 30.05.2010; платіжне доручення в іноземній валюті №4 від 09.06.2010; платіжне доручення в іноземній валюті №8 від 23.07.2010; вантажна митна декларація іноземної країни №112000009/2010/009830 від 13.09.2010.

Тобто, вимоги п. 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження позивачем були виконані в повному обсязі.

Однак, відповідно до п. 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою КМУ від 09.04.2008 № 339, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється відповідно до ст. 41 Митного кодексу України шляхом:

1) проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766; усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості;

2) порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;

3) застосування інших передбачених Митним кодексом України та законами з питань митної справи форм контролю.

При цьому, послідовність дій посадових осіб митного органу під час здійснення передбаченого цим пунктом контролю визначається Державною митною службою України.

Пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження передбачено, що для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

В процесі митного оформлення співробітниками Запорізької митниці були додатково затребувані від позивача за ВМД від 02.09.2010р. № 112000009/2010/00496 наступні документи: прас-лист фірми-виробника товару; калькуляція товару фірми-виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість та/або сировини; інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів за власним бажанням декларанта.

Проте, Декларантом ЗАТ «Запоріжбіосинтез» для підтвердження заявленої митної вартості додатково були надані лише прайс-лист виробника, калькуляції виробника та зроблено запис про неможливість надання інших додаткових документів.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що декларантом ЗАТ «Запоріжбіосинтез» були надані всі необхідні документи, для підтвердження відомостей про митну вартість товарів, також надані документи свідчили, що ціна вказана в договорі є достовірною. Додатково зазначив, що на вимогу митного органу були подані додаткові документи, що остаточно мали підтвердити митну вартість товару зазначену у договорі. Зокрема, були надані калькуляція та прайс-лист фірми - виробника товару.

Суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 13. Постанови КМУ від 20.12.2006 № 1766, декларанту з дати ознайомлення із записом надається 10 календарних днів для надання в митний орган додаткових документів.

Як вбачається із запису, зробленого декларантом ЗАТ «Запоріжбіосинтез» в день ознайомлення із вимогою митниці, підприємством не був поданий весь перелік документів, які були витребувані Державною митною службою України.

Таким чином, Запорізька митниця послідовно використала метод визначення митної вартості, оскільки перший метод не міг бути застосований з тих причин, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартість та не надано додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. За результатом здійсненого митного контролю визначення митної вартості товарів, у митниці виникли сумніви стосовно об'єктивності, достовірності відомостей про митну вартість товарів. Тому,враховуючи, що декларантом не подано додаткові документи або якщо він відмовився їх подавати, митний орган, згідно з п. 14. Постанови КМУ № 14, визначив митну вартість товару на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Щодо визначення митної вартості за методом № 2,3, у митниці не було в наявності відомостей, які передбачені статтями 268, 269 Митного кодексу України, тобто в ціновій інформації ДМС України не містилось ідентичного та подібного товару.

Метод 4 та 5 також не застосовувались у зв'язку із відсутністю у митниці необхідних відомостей для визначення митної вартості за цими методами.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадові особи Запорізької митниці при винесенні оскаржуваного рішення діяли у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, порушення закону, на які посилається позивач, допущенні не були, у зв'язку з чим вимоги позивача про скасування рішення про визначення митної вартості № 112000006/2010/001514/1 від 03.09.2010, не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша

Постанову виготовлено у повному обсязі 29 грудня 2010 року.