Справа № 2а-3303/11/0970
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Київ К/800/8316/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В. Черпіцької Л.Т. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Івано-Франківської митниці Міндоходів на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року у справі № 2а-3303/11/0970 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроенерготехнології" до Івано-Франківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроенерготехнології" звернулось в суд з позовом до Івано-Франківської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Івано-Франківської митниці Державної митної служби про відмову в наданні дозволу на визначення коду комплексного об'єкту від 11.08.2011 року та зобов'язати відповідача надати дозвіл на визначення коду комплектного об'єкта.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем в порушення вимог законодавства прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на визначення коду комплектного об'єкта згідно з УКТЗЕД з тих підстав, що окремі частини товару, що заявлений як комплектний об'єкт, згідно з вимогами УКТЗЕД повинні класифікуватись в окремих товарних підкатегоріях, що на думку позивача не відповідає дійсності.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року, позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Івано-Франківської митниці від 11.08.2011 року про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Агроенерготехнології" в наданні дозволу на визначення коду комплектного об'єкту згідно УКТЗЕД та зобов'язано відповідача надати позивачу дозвіл на визначення коду комплектного об'єкту згідно з УКТЗЕД за заявою № 08/08 від 08.08.2011 року.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Івано-Франківська митниця Міндоходів звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 08.08.2011 року позивач звернувся до Івано-Франківської митниці із заявою за № 08/08 відповідно до статті 313 Митного кодексу України та Наказу Державної митної служби України від 31.03.2011 року № 65 "Про переміщення комплектних об'єктів через митний кордон України" про надання дозволу на визначення коду комплектного об'єкта (газогенераторного комплексу потужністю 4 МВт торгівельної марки "МТ" для виробництва електроенергії з біомаси рослинного походження) згідно з УКТЗЕД, який буде поставлятись в розібраному стані.

До вказаної заяви позивачем долучено засвідчені у встановленому порядку копії підтверджуючих документів, стосовно того, що даний комплектний об'єкт повністю відноситься до обладнання та устаткування, та використовується для реконструкції існуючих та будівництва нових підприємств з виробництва біопалив та таких, що використовуються для виготовлення та реконструкції технічних і транспортних засобів з метою споживання біологічних видів палива які класифікуються за кодами УКТЗЕД визначених у статті 7 Закону України "Про альтернативні види палива" від 21.05.2009 року, та які не виробляються та не мають аналогів в Україні, а всього 34 копії.

11 липня 2011 року Івано-Франківською митницею за результатами розгляду поданої заяви прийнято рішення про відмову в наданні дозволу про визначення заявленого позивачем коду мотивуючи тим, що окремі частини товару, що заявлені як комплектний об'єкт згідно з вимогами УКТЗЕД повинні класифікуватись в окремих товарних підкатегоріях УКТЗЕД.

Крім того, відповідно до листа Державної митної служби України за №11.1/3-16.2/12412 від 07.09.2011 року, позивачу роз'яснено, що відповідно до наданого заявником контракту, в оригіналі німецькою мовою, товаром є завод по виробництву електроенергії з біомаси рослинного походження, однак в українському перекладі предметом контракту є газогенераторний комплекс для виробництва електроенергії з біомаси рослинного походження, а тому у разі ввезення такого комплексу (якщо він являє собою цілісний об'єкт) він би мав класифікуватися за кодом УКТЗЕД з текстовим описом "установка для виробництва електроенергії, яка включає в себе газогенераторний комплекс та електрогенератор на базі двигуна внутрішнього згорання". Крім того, зазначає, що згідно наданої документації, резервуари, а саме: ферментери, резервуар послідуючого бродіння, резервуари для зберігання, які являються корпусами газогенераторів є частинами біогазової установки монтуються замовником, та не будуть імпортуватися. При цьому, будуть імпортуватися допоміжні пристрої для генерування біогазу .

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що рішення Івано-Франківської митниці від 11.08.2011 року є протиправним, оскільки прийнято без врахування всіх обставин справи та призначення товару, у зв'язку з чим відповідача потрібно зобов'язати надати позивачу дозвіл на визначення коду комплектного об'єкту.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України частково погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку здійснення митних процедур, пов'язаних із здійсненням митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України в розібраному чи незібраному вигляді, затвердженого наказом Держмитслужби України за №65 від 31.01.2011 року, комплектний об'єкт - товар, який згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) класифікується за одним товарним кодом, але за виробничими чи транспортними умовами переміщується через митний кордон України у розібраному чи незібраному вигляді декількома транспортними засобами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що газогенераторний комплекс для виробництва електричної енергії із біомаси рослинного походження потужністю 4 МВт торгівельної марки "МТ", який буде поставлятися в розібраному стані декількома транспортними засобами повністю відповідає технологічній характеристиці комплектного об'єкту визначеного зазначеним наказом Державної митної служби України, що підтверджується технічною та транспортною документацією на вказаний об'єкт.

Згідно з пунктом 2.11 Порядку здійснення митних процедур, пов'язаних із здійсненням митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України в розібраному чи незібраному вигляді, затвердженого наказом Держмитслужби України за №65 від 31.01.2011 року, митний орган надає відмову в прийнятті Рішення, якщо: заявником не надано документи, перелік яких наведено в пункті 2.2 цього розділу; заявником не надано додаткову інформацію та/або документи на запит митного органу згідно з пунктом 2.5 цього розділу; окремі частини (частина) товару, що заявлений як КО, згідно з вимогами УКТЗЕД повинні класифікуватися в окремих товарних підкатегоріях; предметом зовнішньоекономічного договору є не всі складові КО, зазначені в КС.

Відповідно до пункту 2.7 Порядку здійснення митних процедур, пов'язаних із здійсненням митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України в розібраному чи незібраному вигляді, затвердженого наказом Держмитслужби України за №65 від 31.01.2011 року, після прийняття Рішення або відмови в його прийнятті заповнюються відповідні розділи заяви. У разі відмови в прийнятті Рішення в розділі "Рішення митного органу" заяви зазначаються обґрунтовані причини такої відмови.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем не дотримано вимоги вищезазначеної норми та зазначено лише про необхідність класифікації окремих частин товару в окремих підкатегоріях УКТЗЕД.

Крім тго, Державна митна служба України, надаючи роз'яснення позивачу листом від 07.09.2011 року, та зазначаючи про те, що електромішалки, плівка, система обігріву стінок та інше, повинні розглядатись в своїх товарних позиціях, не врахувала ту обставину, що саме ці складові і є частинами комплектного об'єкту згідно поданого контракту та контрольного списку, та у зібраному вигляді становлять єдине ціле газогенераторний комплекс.

Щодо посилань на те, що на митну територію України буде постачатись в розібраному вигляді не увесь газогенераторний комплекс, оскільки резервуари будуть безпосередньо споруджуватись замовником на території України, слід зазначити наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, для функціонування вказаного гідрогенераторного комплексу необхідна наявність великогабаритних бетонних резервуарів, які фізично неможливо доставити з Німеччини на територію України. Більше того, така доставка є недоцільною, а тому спорудження самих резервуарів на місці монтування газогенераторного комплексу й було передбачено вказаним контрактом. Крім того, та обставина, що резервуари не будуть поставлятись на митну територію України, не виключає того, що в зібраному вигляді закінчений об'єкт буде становити цілісний газогенераторний комплекс, постачання складових якого передбачено контрактом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 581 від 18.05.2011 року "Про затвердження Порядку ввезення на митну територію України техніки обладнання, устаткування, що використовуються для розвитку виробництва і забезпечення споживання біологічних видів палива" для митного оформлення потрібно отримати висновок про те, що газогенераторний комплекс для виробництва електричної енергії із біомаси рослинного походження не виробляється та не має аналогів в Україні.

Даною Постановою затверджено Порядок ввезення на митну територію України техніки, обладнання, устаткування, що використовуються для розвитку виробництва і забезпечення споживання біологічних видів палива, пунктом 1 якого визначено механізм ввезення суб'єктами господарювання на митну територію України без сплати ввізного мита та податку на додану вартість техніки, обладнання та устаткування, що використовуються для реконструкції Існуючих та будівництва нових підприємств з виробництва біопалив та таких, що використовуються для виготовлення та реконструкції технічних і транспортних засобів з метою споживання біологічних видів палива, які кваліфікуються за кодами УКТЗЕД визначених статтею 7 Закону України "Про альтернативні види палива" від 21.05.2009 року, які не виробляються та не мають аналогів в Україні.

Статтею 7 Закону України "Про альтернативні види палива" встановлено, що до техніки, обладнання, устаткування, що використовуються для реконструкції існуючих та будівництва нових підприємств з виробництва біопалив та таких, що використовуються для виготовлення та реконструкції технічних і транспортних засобів з метою споживання біопалив, відносяться товари, які кваліфікуються за кодами УКТЗЕД 8402, 8403, 8404, 8405, 8406, 8416, 8417, 8419, 8422 40 00, 8423 20 00 00, 8423 30 00 00, 8423 81, 8423 82, 8423 89 00 00, 8423 90 00 00, 8514.

Відповідно до пояснень до УКТЗЕД до товарної позиції 8405 відносяться: газогенератори або генератори водяного газу, з очисними установками або без них; газогенератори акцептовані та аналогічні газогенератори з очисними установками або без них; - газогенератори або генератори водяного газу, з очисними установками або без них; газогенератори акцептовані та аналогічні газогенератори з очисними установками або без них; як газогенератори так і генератори водяного газу можуть бути пристосовані для спалювання палива різних видів в тому числі і рослинного походження.

Крім того, в поясненнях також зазначено, що до цієї товарної позиції (8405) включаються автономні пристрої та установки для генерування газу будь-якого типу, незалежно від передбачуваного застосування цього газу (освітлення, промислове теплопостачання, паливо для газових двигунів та ін.).

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що заявлений позивачем до визначення коду УКТЗЕД об'єкт повністю відповідає як нормативному визначенню комплектного об'єкту так і визначенню газогенератора.

В той же час, посилання відповідача на те, що оскільки кінцевою метою проекту є виробництво електроенергії, тому вказаний комплектний об'єкт слід класифікувати відповідно до товарної категорії 8502, не відповідає дійсності та спростовується вказаними поясненнями до УКТЗЕД, щодо включення до товарної позиції 8405 пристроїв для генерування газу незалежно від передбачуваного застосування цього газу.

Статтею 19 Закону України "Про єдиний митний тариф" встановлено, що звільняються від сплати держмита на період з 01.01.2010 року до 01.01.2019 року техніка, обладнання, устаткування, що використовуються для реконструкції існуючих та будівництва нових підприємств з виробництва біопалив та таких, що використовуються для виготовлення та реконструкції технічних і транспортних засобів з метою споживання біопалив, які кваліфікуються за кодами УКТЗЕД визначених статтею 7 Закону України "Про альтернативні види палива" від 21.05.2009 року, якщо такі товари не виробляються та не мають аналогів в Україні.

Як зазначено судами попередніх інстанцій, згідно експертного висновку Івано-Франківської Торгово-Промислової палати № В-373 від 15.08.2011 року, комплектний об'єкт газогенераторний комплекс першої черги будівництва для виробництва електроенергії з біомаси рослинного походження потужністю 4 МВт, відповідає коду УКТЗЕД. Також, згідно експертного висновку Івано-Франківської Торгово-Промислової палати № В-458 від 30.09.2011 року встановлено відсутність виробництва в Україні газогенераторного комплексу першої черги будівництва потужністю 2,6 МВт, газогенераторного комплексу для виробництва електроенергії з біомаси рослинного походження потужністю 4 МВт та його аналогів.

Вказані висновки носять інформативний характер, оскільки остаточне рішення щодо визначення коду товару приймає митний орган. Однак, враховуючи відсутність аналогів такого товару в Україні, повинні були бути враховані митним органом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Крім того, як зазначено судами попередніх інстанцій, однією з підстав прийняття оскаржуваного рішення відповідачем, є те, що згідно з наданим позивачем контрактом №100312/8 об'єктом контракту є завод по виробництву електроенергії з біомаси рослинного походження (варіант німецькою мовою), а не газогенераторний комплекс, як зазначено в російськомовному варіанті контракту. Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень, прийшов до такого висновку використовуючи програму-перекладач в мережі інтернет, а не належним чином складений висновок відповідного спеціаліста.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для скасування рішення Івано-Франківської митниці від 11.08.2011 року про відмову позивачу в наданні дозволу на визначення коду комплектного об'єкту згідно УКТЗЕД.

Що стосується вимог про зобов'язання митного органу надати позивачу дозвіл на визначення коду комплектного об'єкта згідно з УКТЗЕД, колегія суддів зазначає, що вказана вимога невірно була задоволена судами попередніх інстанцій, оскільки суди не можуть перебирати на себе функції інших органів влади та фактично підміняти їх у виконанні покладених на них повноважень.

За правилами статті 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Івано-Франківської митниці Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року змінити, скасувавши в частині задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агроенерготехнології" до Івано-Франківської митниці про зобов'язання Івано-Франківської митниці Міндоходів надати товариству з обмеженою відповідальністю "Агроенерготехнології" дозвіл на визначення коду комплектного об'єкту згідно з УКТЗЕД за заявою № 08/08 від 08.08.2011 року та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові.

В іншій частині постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді