Справа № 806/707/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Житомир справа № 806/707/15

час прийняття: 16 год. 30 хв. категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

за участі секретаря Длугаш О.В.,

представників позивача Геворгяна С.Л., Ковальчука С.М.,

представника відповідача Подибайло В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Кемікалс" до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування картки відмови №101060000/2015/00040,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати протиправною та скасувати картку відмови Житомирської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101060000/2015/00040. При цьому зазначав, що 16.02.2015 на митну територію України за зовнішньоекономічним контрактом від 10.12.2014 № 101214/WCA імпортовано лимонну кислоту в кількості 50 тонн на загальну суму 42500,00 дол. США. ТОВ "Юнайтед Кемікалс" для здійснення митного оформлення подано митну декларацію № 101060000.2015.001982, а також необхідні документи для розмитнення товару, відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Після перевірки митної декларації контролюючий орган виписав картку відмови у митному оформленні без дати № 101060000/2015/00040, посилаючись на факт несплати Товариством антидемпінгового мита в порушення рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну лимонної кислоти (моногідрат) походженням з КНР". ТОВ "Юнайтед Кемікалс" вважає, що правових підстав для сплати антидемпінгових заходів немає. Так як за умовами контракту виробником та експортером товару є компанія "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко., ЛТД" (КНР), а у відповідності до повідомлення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 27.04.2013 антидемпінгове розслідування щодо експортера - виробника компанії "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко.ЛТД" припинено без застосування остаточних антидемпінгових заходів, що виключає справляння антидемпінгового мита. Зважаючи на викладене, на думку позивача, Товариство при розмитненні лимонної кислоти, виробником та експортером якої є компанія "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко.ЛТД", не мало жодного юридичного обов'язку сплачувати антидемпінгове мито, відтак картка відмови Житомирської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101060000/2015/00040 є протиправною.

Представники позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Пояснили, що експортером лимонної кислоти в Україну з КНР могла бути і була лише компанія "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко.ЛТД", оскільки продавець товару - UCC TRADING LIMITED, не є резидентом КНР та немає права на отримання ліцензії на експорт товарів з КНР. У зв'язку з цим, наполягали, що у ТОВ "Юнайтед Кемікалс" відсутні підстави для сплати антидемпінгового мита при розмитненні товару від експортера - виробника компанії "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко.ЛТД".

Представник відповідача в засіданні суду позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, на підставі доводів наведених у письмових запереченнях на позов. Зазначила, що згідно норм Законів України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" та "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну" експортером товару є особа, яка перебуває в господарсько - правових відносинах з українським імпортером. Компанії "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко.ЛТД" не є стороною контракту від 10.12.2014, укладеного між позивачем та UCC TRADING LIMITED, тому експортером товару є саме останнє, а не компанія "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко.ЛТД". Отже, відсутні підстави для звільнення позивач від сплати антидемпінгового мита.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2014 року компанія UCC Trading Limited, м. Гонконг, Китай, (далі - Продавець) і ТОВ "Юнайтед Кемікалс", Україна, (далі - Покупець), уклали контракт № 101214/WCA.

У відповідності до цього контракту Продавець зобов'язується передати, а Покупець прийняти і оплатити лимонну кислоту моногідрат (харчова), надалі - товар, у мішках по 25 кг.

Умови поставки викладені у розділі 3 згаданого контракту.

Згідно із цим розділом контракту, умови поставки - CIF Одеса, Україна, (Інкотермс в редакції 2010 року) за транспортними інструкціями Покупця (п. 3.1 розд. 3 контракту); термін поставки - грудень 2014 р. - грудень 2015р. (п. 3.2).

Пунктом 3.4 розд. 3 контракту № 101214/WCA від 10.12.2014 визначено, що вантажовідправником товару виступає компанія виробник - експортер Вейфанг Енсайн Індастрі Ко.ЛТД (Виробник), адреса: Китайська Народна Республіка, Шаньдун, Вейфанг, Чангл, Чаншен-стрит, 1567.

Відповідно до пункту 4.1 контракту, ціна 1 т лимонної кислоти моногідрат (харчова), у мішках по 25 кг, на умовах CIF Одеса, Україна, складає 850,00 доларів США.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п. 4.4 контракту).

Матеріалами справи підтверджено, що 16 лютого 2015 року, з метою розмитнення поставленого товару, ТОВ "Юнайтед Кемікалс" подано до митного органу митну декларацію № 101060000/2015/001982 на митне оформлення товару: лимонна кислота моногідрат ВР 98 (харчова), CAS№ 5949-29-1, порошок білого кольору, прозорі кристали або гранули, пакування: тришарові мішки з крафт - паперу по 25 кг, торгової марки "Ensign", країна виробництва: CN, виробник: "Weifang Ensign Industry Co. LTD".

Для митного оформлення разом із декларацією позивачем подано: зовнішньоекономічний контракт № 101214/WCA від 10.12.2014; коносамент APLU 660024496 від 31.12.2014; інвойс 020215 від 02.02.2015; рахунок - фактуру FLIQ141220C від 27.12.2014; sales contract № LIQ141220C від 20.12.2014; декларацію виробника від 27.12.2014; митну декларацію країни відправлення від 29.12.2014 № 0081516; залізничну накладну для внутрішнього сполучення 42323444 від 10.02.2015; пакувальний лист б/н від 27.12.2014; висновок державної санітарно - епідеміологічної експертизи 05.03.02-03/3216 від 30.01.2015; інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару № 2761 від 31.12.2014; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 31.12.2014; резервна позиція № 915 від 26.07.2001; сертифікат про походження товару загальної форми 15C3707BO193/00017 від 27.12.2014; сертифікат якості № 0 від 29.12.2014.

Декларантом у митній декларації здійснено нарахування платежів, а саме мита за ставкою 6,5 % від митної вартості товару в розмірі 71599,92 грн та податку на додану вартість (ставка 20 %) в сумі 2344627,43 грн.

За результатами здійснення аналізу супровідних документів, поданих із вказаною митною декларацією, митним органом оформлено карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 101060000/2015/00040.

Єдиною підставою відмови в митному оформленні товару є несплата антидемпінгового мита в порушення рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну лимонної кислоти (моногідрат) походженням з КНР", що, на думку відповідача, може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі та є порушенням вимог ст. 266, 289, 293 Митного кодексу України і ст. 57 Податкового кодексу України.

Вирішуючи, з урахуванням наведеного, спір по суті, суд виходив з наступного.

У відповідності до частини 1 статті 246 Митного Кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно зі ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 статті 266 МК України визначено, що декларант зобов'язаний, зокрема: надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей (п.3); у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу (п. 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (п. 5).

Мито, згідно зі ч. 1 ст. 271 МК України, - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті МК України, в Україні застосовуються такі види мита: ввізне мито; вивізне мито; сезонне мито; особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне.

Частиною 1 статті 275 МК України передбачено, що у випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита: спеціальне мито; антидемпінгове мито; компенсаційне мито.

Антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об'єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику (ч. 4 ст. 275 МК України).

В силу приписів частини 1 статті 270 МК України правила оподаткування особливими видами мита встановлюються законами України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", "Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту", "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну".

Згідно зі п. 2 ст. 1 Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" від 22.12.1998 № 330-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 330-XIV), антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об'єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних).

Загальні положення щодо справляння антидемпінгового мита визначені у статті 28 Закону № 330-XIV.

Частиною 1 цієї статті наведеного Закону встановлено, що попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Міжвідомчої комісію з міжнародної торгівлі (далі - Комісія) про застосування антидемпінгових заходів. Зазначене мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов'язкових платежів), у тому числі мита, які, як правило, справляються при ввезенні на митну територію країни імпорту певних товарів. Щодо імпорту товару одним постачальником не можуть одночасно застосовуватися антидемпінгове та компенсаційне мито.

Приписами частини 6 статті 16 Закону № 330-XIV передбачено, що остаточне антидемпінгове мито справляється у відповідному розмірі та у кожному випадку окремо на недискримінаційній основі, незалежно від країни експорту, якщо у рішенні Комісії визначається, що імпорт відповідного товару є об'єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, за винятком імпорту, щодо якого відповідно до цього Закону експортером було взято відповідні зобов'язання. У цьому рішенні Комісія визначає кожного постачальника товару, імпорт якого в країну імпорту є об'єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів. У разі, якщо антидемпінгове розслідування проводиться стосовно товарів, що імпортуються кількома постачальниками з однієї країни та неможливо визначити всіх цих постачальників, у рішенні Комісії зазначається ця країна експорту. Якщо антидемпінгове розслідування проводиться стосовно товарів, що імпортуються кількома постачальниками більше ніж з однієї країни, у рішенні Комісії можуть бути зазначені або всі постачальники, або, у разі неможливості визначення всіх постачальників відповідного товару, - всі країни експорту. Комісія у своєму рішенні встановлює розмір ставки остаточного антидемпінгового мита, яким обкладається товар постачальника (виробника, експортера, імпортера), імпорт якого в країну імпорту є об'єктом застосування антидемпінгових заходів. Якщо неможливо визначити постачальника (виробника, експортера, імпортера), у цьому рішенні визначається розмір ставки остаточного антидемпінгового мита для відповідної країни експорту.

У відповідності до ч. 2 ст. 28 Закону № 330-XIV Міністерство публікує у газеті повідомлення про рішення, згідно з яким запроваджується справляння попереднього або остаточного антидемпінгового мита, рішення про прийняття зобов'язань експортера щодо припинення демпінгового імпорту або про припинення антидемпінгових розслідувань чи антидемпінгових процедур без застосування антидемпінгових заходів. З метою дотримання вимог щодо захисту конфіденційної інформації ці рішення повинні містити перелік експортерів, якщо це можливо, або заінтересованих країн, опис товару, резюме фактів і основні висновки щодо наявності демпінгу та шкоди. Копія рішення надсилається відомим заінтересованим сторонам. Положення цієї частини застосовуються також до відповідних рішень про перегляди антидемпінгових заходів.

24 квітня 2013 року Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі прийнято рішення № АД-291/2013/4423-06 "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну лимонної кислоти (моногідрат) походженням з Китайської Народної Республіки". У цьому рішенні Комісія вирішила, зокрема, у пункті 1 застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару, що має такий опис: лимонна кислота (моногідрат) походженням з Китайської Народної Республіки, яка класифікується згідно з УКТЗЕД за кодом 2918 14 00 00.

Пунктом 2 зазначеного рішення Комісія припинила антидемпінгове розслідування без застосування остаточних антидемпінгових заходів стосовно експортерів-виробників компаній "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко., Лтд" (Weifang Ensign Industry Co., Ltd), що розташована за адресою: Китайська Народна Республіка, Шаньдун, Вейфанг, Чангл, Чаншен-стрит, 156 (Weifang Ensign Industry Co., Ltd) та "ТТСА Ко., Лтд" (TTCA Co., Ltd), що розташована за адресою: Китайська Народна Республіка, Шаньдун, Анціу, Сінань Нан Роуд, 27 (TTCA Co., Ltd).

Підпунктом 3.4 пунктом 3 рішення Комісії від 24.04.2013 № АД-291/2013/4423-06 установлено, що розмір ставки остаточного антидемпінгового мита на імпорт в Україну товару, зазначеного в пункті 1 цього рішення, становить для:

експортера-виробника компанії "Кофко Біокемікал (Анхуі) Ко., Лтд" (Cofco Biochemical (Anhui) Co., Ltd), що розташована за адресою: Китайська Народна Республіка, Анхуі, Бенбу, Жонгліангдадао Роуд, 1 - 8,15 відсотка;

експортера-виробника компанії "Вейфан Енсайн Індастрі Ко., Лтд" (Weifang Ensign Industry Co., Ltd), що розташована за адресою: Китайська Народна Республіка, Шаньдун, Вейфанг, Чангл, Чаншен-стрит, 1567 - не застосовано;

експортера-виробника компанії "ТТСА Ко., Лтд" (TTCA Co., Ltd), що розташована за адресою: Китайська Народна Республіка, Шаньдун, Анціу, Сінань Нан Роуд, 27 - не застосовано;

інших експортерів - 24,74 відсотка.

Імпорт на митну територію України товару, зазначеного у пункті 1 цього рішення, без сертифіката про походження здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита за ставкою у розмірі 24,74 %, визначеною як для "інших експортерів" (пп. 3.9 п. 3 рішення Комісії).

Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну" від 22.12.1998 № 332-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 332-XIV), експортер - суб'єкт господарсько-правових відносин, який вивозить з країни експорту товар (товари).

Виробник товарів, згідно зі п. 4 ст. 2 Закону України "Про захист прав споживачів", - суб'єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім'я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб'єкта господарювання; або імпортує товар.

За змістом пункту 2 розділу 1 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 N 651 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за N 1372/21684 (надалі - Порядок), відправник - особа, яка передала або має передати заявлені у МД товари в розпорядження перевізника відповідно до договору про перевезення для доставки одержувачу та яка зазначена в транспортному документі або така, що самостійно доставляє ці товари одержувачу, не користуючись послугами перевізника.

У відповідності до положень заповнення граф МД, наведених у Порядку, в графі 2 "Відправник/Експортер", якщо описом цієї графи не передбачено інше, зазначаються відомості про відправника. Якщо відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), нерезидент - сторона зовнішньоекономічного договору (контракту) не є відправником, у графі зазначаються відомості про відправника і вчиняється запис: "Див. доп.", а в доповненні наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту). Відомості про осіб наводяться в графі згідно з додатком до цього Порядку. Для нерезидентів найменування юридичної особи та її місцезнаходження чи прізвище, ім'я фізичної особи та її місце проживання зазначаються відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі відсутності таких даних у зазначених документах - відповідно до товарно-транспортного документа на перевезення. У додаткових аркушах МД графа не заповнюється.

Як видно із МД-2 № 101060000/2015/001982 від 16.02.2015, зокрема графи 2 цієї декларації, умов контракту № 101214/WCA від 10.12.2014, коносаменту № APLU 660024496 від 31.12.2014, митної декларації країни відправлення від 29.12.2014 № 0081516, сертифіката походження 15C3707BO193/00017 від 27.12.2014, відправником і експортером вантажу, а саме лимонної кислоти (моногідрат) у кількості 50 тонн, виробника "Weifang Ensign Industry Co. LTD", у країну доставки - Україна, є компанія "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко., Лтд" (Weifang Ensign Industry Co., Ltd). При цьому матеріалами справи підтверджено, що отримувачем вантажу експортером вказано саме ТОВ "Юнайтед Кемікалс".

Отже, безпосереднім експортером з КНР до України лимонної кислоти (моногідрат), придбаної позивачем у компанії UCC Trading Limited, є виробник товару - компанія "Вейфанг Енсайн Індастрі Ко., Лтд".

Доказів щодо здійсненні експорту товару з КНР до України компанією UCC Trading Limited відповідачем суду надано не було.

Натомість лист директора компанії UCC Trading Limited Арарата Тертеряна від 16.02.2015 № 15-0216, долучений до матеріалів справи, свідчить, що вказана компанія не мала змоги здійснити експорт з КНР товару, оскільки не має відповідної ліцензії.

Стосовно посилання Житомирської митниці ДФС на листи Міністерства доходів і зборів України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, зокрема, лист від 12.07.2013 № 4421-10/25001-06, то суд зважає на таке.

У наведеному листі зазначено, що термін "експортер-виробник" у контексті застосування антидемпінгових заходів стосовно імпорту в Україну лимонної кислоти (моногідрат) походженням з КНР означає, що компанія, щодо якої припинено антидемпінгове розслідування без застосування остаточних антидемпінгових заходів, має бути суб'єктом господарсько-правових відносин, який є одночасно виробником товару, в даному випадку лимонної кислоти в КНР, та експортером товару безпосередньо з КНР до України, про що надавались інформація та докази в рамках проведення антидемпінгового розслідування.

Таким чином, на думку автора листа, у разі, якщо стороною контракту (продавцем товару) виступає підприємство-резидент не з КНР, антидемпінгове мито при митному оформленні лимонної кислоти має бути застосовано як для "інших експортерів".

Однак, приписи Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", який регулює засади і порядок порушення та проведення антидемпінгових розслідувань і застосування антидемпінгових заходів, такого терміну як "експортер-виробник" взагалі не містить.

Згідно зі абз. 3 ч. 6 ст. 16 Закону № 330-XIV, комісія у своєму рішенні встановлює розмір ставки остаточного антидемпінгового мита, яким обкладається товар постачальника (виробника, експортера, імпортера), імпорт якого в країну імпорту є об'єктом застосування антидемпінгових заходів. Якщо неможливо визначити постачальника (виробника, експортера, імпортера), у цьому рішенні визначається розмір ставки остаточного антидемпінгового мита для відповідної країни експорту.

У частині 7 статті 16 Закону № 330-XIV закріплено, що індивідуальні ставки антидемпінгового мита застосовують при безпосередньому імпорті в країну імпорту товару експортерами або виробниками, щодо імпорту яких застосовуються вибіркові методи антидемпінгового розслідування відповідно до статті 30 цього Закону.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку в Законі № 330-XIV відсутній термін "експортер - виробник", а також умови та порядок застосування ставок антидемпінгового мита для "експортера - виробника".

Тлумачення цього терміну Мінекономрозвитку в листі від 12.07.2013 № 4421-10/25001-06 суд оцінує критично, оскільки листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз'яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому у органах юстиції у порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Крім того, офіційне тлумачення Конституції України та законів України, згідно зі приписами ст. 147 Конституції України, дає Конституційний Суд України, який є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні.

Жодного рішення Конституційного суду України з тлумачення терміну "експортер - виробник" відповідачем суду надано не було.

Разом з цим, суд враховує положення частини 4 статті 3 МК України, відповідно до яких, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку декларант звільнений від сплати антидемпінгового мита, оскільки товар на територію України було експортовано його виробником компанією "Вейфан Енсайн Індастрі Ко., Лтд", а відносно останньої рішенням Комісії від 24.04.2013 № АД-291/2013/4423-06 зроблено негативний висновок стосовно наявності факту демпінгового імпорту в Україну лимонної кислоти (моногідрат).

За таких обставин, суд вважає, що посилання контролюючого органу в оскаржуваній картці відмови у митному оформленні (випуску) товарів №101060000/2015/00040 на порушення ТОВ "Юнайтед Кемікалс" рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну лимонної кислоти (моногідрат) походженням з Китайської Народної Республіки" є хибними.

Також необхідно врахувати, що, відповідно до ч. 1 ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Частиною 2 цієї статті МК України визначено, що у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Згідно зі частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Усупереч ст. 71 КАС України відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено обґрунтованості відмови позивачу в митному оформленні товару та, відповідно, правомірності прийняття оскаржуваної картка відмови у митному оформленні №101060000/2015/00040.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що картка відмови Житомирської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101060000/2015/00040 є протиправною, тому її необхідно скасувати, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Кемікалс" - задовольнити.

У силу приписів ст. 94 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 73,08 грн підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Житомирської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101060000/2015/00040.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Кемікалс" 73,08 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 26 березня 2015 р.