Справа № 500/4876/14-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 500/4876/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Жигулін С.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з 02.03.2011 року з урахуванням інших видів виплат згідно з довідкою. Також, позивачка просила стягнути з державного бюджету України витрати зі сплати судового збору.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області у зарахування до складу заробітної плати ОСОБА_1, з якої нараховується пенсія, загальної суми 11810,54 грн. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02 березня 2011 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судами першої та другої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 02.03.2011 року отримує пенсію, яку розраховано відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» надбавки, премії та інші виплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2009 року по 28.02.2011 року становили 11810 грн. 54 коп.

14.07.2014 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, оскільки при обчислені пенсії дані виплати (графа «інші виплати») не були включені при обчисленні пенсії.

Однак, відповідач своїм листом від 22.07.2014 року за №101/В-01 відмовив їй у проведенні такого перерахунку.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація та матеріальна допомога входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої етапі 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду 1-ї інстанції, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України (також постанови Верховного Суду України по справах № 21-125а13 від 14.05.2013 року та № 21-97а13 від 28 травня 2013 року).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить висновку, що Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області безпідставно відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат, на які нараховані страхові внески.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу, що згідно з частиною 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась з вказаним позовом до суду 25.07.2014 року, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у межах строку звернення, а саме з 25.01.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 02.03.2011 року по 24.01.2014 року слід залишити без розгляду.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення судових витрат, то колегія суддів доходить висновку про їх задоволення на підставі наступного.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно ст. 87 судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

У підтвердження своїх витрат, ОСОБА_1 надано наступні докази: квитанцію про сплату судового збору №290 від 25.07.2014 року на суму 73,08 грн.(а.с. 1).

При цьому, як вже зазначалось вище, ст. 94 КАС України передбачено присудження особі, у разі задоволення її вимог повністю, всіх здійснених нею документально підтверджених судових витрат.

Зважаючи на те, що позивачем було належним чином підтверджено понесені нею витрати на сплату судового збору, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення цих витрат з Державного бюджету України на її користь підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити частину позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області - задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови включення сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутове забезпечення до заробітку для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням інших виплат починаючи з 25.01.2014 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії із урахуванням інших виплат за період з 02.03.2011 року по 25.01.2014 року - залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 /АДРЕСА_1, ідентифікаційний код ІНФОРМАЦІЯ_1/ судові витрати в сумі 73,08 грн. /сімдесят три гривні вісім копійок/.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик