Справа № 813/712/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року № 813/712/15

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Дорош А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, рішення та вимоги про сплату боргу ,

в с т а н о в и в :

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, в якому просить скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області від 29 січня 2015 року № ;

- рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29 січня 2015 року №.

- вимогу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 29 січня 2015 року № Ф-.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що податковим органом проведено перевірку діяльності позивача за результатами якої встановлено, що позивачем неправомірно віднесено до складу витрат амортизаційні відрахування на основні засоби, що використовувалися у діяльності нотаріуса протягом 2011-2013 років. Зазначає, що відповідно до ст.32 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України. Відповідно до вимог ст.178 Податкового кодексу України доходи громадян від незалежної професійної діяльності, отримані протягом календарного року оподатковуються за ставками визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Оподаткованим доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності. Оскільки за охоплений перевіркою період ним понесено витрати на придбання та поліпшення основних фондів, необхідних для організації нотаріальної діяльності, тому вважає, що правомірно відніс до складу витрат амортизаційні відрахування на основні засоби, що використовуються у нотаріальній діяльності в сумі 25292 грн. 97 коп.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що проведеною перевіркою встановлено завищення позивачем витрат, а саме включення до складу витрат за 2011-2013 року не пов'язаних із здійсненням нотаріальної діяльності у розмірі 25292,97 грн. Встановлено, що позивачем до складу витрат включено амортазиційні відрахування нараховані за придбання основних засобів МШП. Посилається на ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» згідно ведення бухгалтерського обліку складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів нематеріальних активів, що підлягають амортизації, для фізичних осіб, які проводять незалежну професійну діяльність та фізичних осіб - підприємців на загальній системі оподаткування законодавства не передбачено. Таким чином позивачем в порушення п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України завищено витрати за 2011-2013 рік на суму 25291,97 грн. Просить відмовитиу задоволенні позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила задоволити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила підстав наведених в запереченні, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Приватний нотаріус ОСОБА_1 здійснює приватну нотаріальну діяльність по Львівському міському нотаріальному окрузі на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_5 від 05.09.2005 року, реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності НОМЕР_6 від 16.06.2007 року. З 16.06.2007 року адресою розташування робочого місця позивача є АДРЕСА_1 та з 01.10.2008 року - АДРЕСА_2. Позивач перебуває на податковому обліку в органах податкової служби та на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

На підставі підп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, підп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, підп. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, підп. 13.1.2 п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне стархування", відповідно до направлення від 22.12.2014 року № 53 та наказу ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області №793 від 21.11.2014 року проведено документальну планову виїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за наслідками якої складено акт №38/17-02/НОМЕР_2 від 16.01.2015 року (далі - акт перевірки від 16.01.2015 року).

У підсумку перевірки відповідач зазначив про заниження позивачем оподатковуваного доходу на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7(36,6%) на загальну суму 25292,97 грн., в тому числі за 2011 р. - 12259,39 грн., 2012 р. 4233,58 грн., за 2013 р. - 8800,00 грн., внаслідок включення до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, витрат, які не пов'язані зі здійсненням нотаріальної діяльності, а саме:

- витрати амортизаційні відрахування нараховані за придбання основних засобів та МШП(малоцінні та

З покликанням на норми ст. 25 Закону України "Про нотаріат" та Узагальнюючу податкову консультацію щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затверджену наказом ДПС України №1185 від 24.12.2012 року, відповідач в акті перевірки від 16.01.2015 року зазначив про те, що витрати на амортизаційні відрахування не можуть відноситись до витрат приватного нотаріуса, відтак врахування їх при обчисленні бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб призвело до заниження оподатковуваного доходу на загальну суму 25292,97 грн., а відтак і до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 4298,89 грн., в т.ч. за 2011 р. - в сумі 2083,19 грн., за 2012 рік - в сумі 719,71 грн., за 2013 рік - в сумі 1495,99 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу призвело до заниження єдиного внеску на загальну суму 3269,56 грн., в т.ч. за 2011 рік на суму 958,19 грн., за 2013 рік - на суму 2311,37 грн., що є порушенням вимог абз.1 п.2 ч. 1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

У висновках акта перевірки від 16.01.2015 року зазначено про порушення позивачем:

- п. 178.2, п. 178.3 ст.178, п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 4298,89 грн., в т.ч. за 2011 рік в сумі 2083,19 грн., за 2012 рік в сумі 719,71 грн., за 2013 рік - в сумі 1495,99 грн.;

- абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями, у результаті чого донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування на загальну суму 3269,56 грн., в т.ч. за 2011 рік на суму 958,19 грн., за 2013 рік на суму 2311,37 грн.

На підставі акта перевірки від 06.10.2014 року ДПІ у Галицькому районі м. Львова винесла:

1) податкове повідомлення-рішення від 29.01.2015 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 270014,40 грн., в т.ч. за основним платежем - 4298,89 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1074,72 грн.;

2) вимогу від 29.01.2015 року № Ф- про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 3269,56 грн.;

3) рішення № від 29.01.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 259,30 грн.

Позивач вважає, що висновки, викладені в акті перевірки від 16.01.2015 року є необґрунтованими, тому прийняті на підставі цього акта податкове повідомлення-рішення від 29.01.2015 року № , а також вимога про сплату боргу від 29.01.2015 року № Ф- та рішення про застосування фінансових санкцій № підлягають скасуванню як протиправні.

Під час розгляду даної справи суд встановив, що Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до складу витрат за 2011- 2013 року включено амортизаційні відрахування нараховані за придбання основних засобів та МШП.

На підстав Договору купівлі-продажу квартири від 17.04.2008 року укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 позивачем придбано у власність квартиру АДРЕСА_2

Згідно наказу № 1 від 17.04.2008 року позивачем взято на облік основні засоби. Зокрема згідно додатку: приміщення, ремонт, підлога, обігрівач приміщення, меблеві елементи, меблі, шафка Alpina для Libra, Шафа, комплект меблевий, стіл з лавками, столи для помічників, драбина safety, рівень 800 мм, ком-пакт «сіріус-уніт», змішувач для умивальника, умивальник Libra, килимкове покриття, дриль ударний, вентилятор, програмне забезпечення «Ліга; Юрист-Проф»

Позивачем на підставі наказу № 1 від 01.04.2011 року проведено інвентаризацію вищезазначених основних засобів та малоцінних предметів.

Витрати по амортизаційних відрахуваннях підтверджуються проведеними планами інвентаризації за 2011, 2012, та 2013 роки та товарними чеками, накладними по закупівлі приладдя для ремонту основних засобів та МШП, наявними в матеріалах справи.

Як пояснив позивач, ці витрати зумовлені необхідністю поточного ремонту та поліпшення основних засобів необхідних для організації нотаріальної діяльності.

В даному випадку спір виник з приводу правомірності віднесення позивачем протягом 2011-2013 року зазначених вище витрат до складу витрат, необхідних для провадження незалежної професійної діяльності приватного нотаріуса, та визначення з урахуванням цих витрат оподатковуваного доходу, а також сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно зі ст. 32 цього Закону приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до п. п. 178.1. - 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Самозайнятою особою, відповідно до підп. 14.1.226. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, є платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (тут і далі в редакції, що діяла з 01.01.2012р. по 31.12.2013р., якщо не зазначено інше) передбачено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, є платниками єдиного внеску.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", для осіб, які займаються незалежною професійною діяльністю (у т.ч. нотаріальною діяльністю) єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до 11 п. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону (у т.ч. для осіб, які займаються незалежною професійною діяльністю), встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, приватний нотаріус є самозайнятою особою, яка здійснює незалежну професійну нотаріальну діяльність, яка оподатковується за ставками податку, визначеними для оподаткування доходів фізичних осіб, а база оподаткування визначається як різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження незалежної професійної діяльності приватного нотаріуса. Розмір єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування осіб, які займаються незалежною професійною діяльністю залежить від доходу (прибутку), отриманого від професійної діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, який є базою нарахування єдиного внеску.

Чинне у період 2011-2013 років законодавство України, встановлюючи можливість зменшення оподаткованого доходу особи, що провадить незалежну професійну діяльність, на витрати, які є необхідними для її провадження, не передбачає вичерпного переліку таких витрат.

Суд встановив, що висновки відповідача стосовно правомірності формування позивачем витрат, які враховуються при обчисленні оподатковуваного доходу за період 2012-2013 років, ґрунтуються лише на основі роз'яснень, які містяться в Узагальнюючій податковій консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затверджену наказом ДПС України №1185 від 24.12.2012 року. У цій консультації серед іншого зазначено про те, що з метою забезпечення дотримання загальних принципів оподаткування, передбачених статтею 4 Податкового кодексу України при визначенні сукупного чистого доходу доцільно враховувати витрати приватних нотаріусів, які пов'язані з організацією нотаріальної діяльності та обумовлені вимогами Закону України "Про нотаріат". У зв'язку з цим в Узагальнюючій консультації наведено невичерпний орієнтовний перелік витрат, які можуть бути віднесені до витрат, які враховуються при визначенні оподатковуваного доходу.

У переліку цих витрат дійсно не передбачено витрат на утримання основних засобів та амортизація. Разом з тим суд, даючи оцінку обґрунтованості висновкам відповідача про неправомірне заниження позивачем оподатковуваного доходу, бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 3.1. ст. 3 Податкового кодексу України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

У цьому контексті слід також зазначити, що за приписами ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, згідно з яким, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд при вирішенні спору керується саме нормами закону та прийнятих на його виконання підзаконних нормативно-правових актів, а не листів чи роз'яснень державних органів, які за своїм змістом є трактуванням окремих норм чинного законодавства.

Податкова консультація, за змістом ст. 52 Податкового кодексу України, надається контролюючим органом безоплатно за зверненням платників податків з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Таким чином, податкова консультація не є нормативно-правовим актом, який регулює відносини у сфері справляння податків і зборів, зокрема не встановлює і не може встановлювати порядку їх нарахування, утримання та сплати. Суд вважає, що зазначена консультація контролюючого органу має рекомендаційних характер, тобто не виключеним є віднесення до необхідних витрат незалежної професійної діяльності й інших витрат, якщо вони відповідають вимогам п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України. При цьому, зважаючи на загальне описове визначення таких витрат, яке наведене в п.178.3 Податкового кодексу України, суд вважає необхідним у кожному окремому випадку аналізувати здійснені витрати за критеріями можливості використання придбаних товарів (робіт, послуг) у незалежній професійній діяльності, ділової мети їх придбання, впливу цих витрат на отримання доходу, й за умови відповідності таким критеріям придбані товари (роботи, послуги) й здійснені витрати слід вважати такими, що необхідні для провадження незалежної професійної діяльності.

Суд встановив, що протягом 2011-2013 років приватний нотаріус ОСОБА_1 по понесла витрати по амортизації основних засобів та МШП, про які зазначено вище. Амортизаційні відрахування проводились для заміни основних фондів і відрахування на капітальний ремонт та модернізацію.

З огляду на наведене вище, суд погоджується з позивачем, що амортизаційні відрахування були необхідними для провадження нотаріальної діяльності, тому вона була врахована при обчисленні оподатковуваного доходу за період 2011-2013 років.

Крім цього, перевіряючи оскаржуване податкове повідомлення рішення № від 29.01.2015 року, суд встановив, що загальна сума для сплати позивачем податку на доходи фізичних осіб зазначена 270014,40 грн., хоча за основним платежем грошове зобов'язання становить - 4298,89 грн. та за штрафними санкціями - 1074,72 грн., що свідчить про наявність помилки у розрахунку загальної суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

Беручи до уваги наведене вище суд прийшов до висновку, що оскаржене податкове повідомлення рішення № від 29.01.2015 року є протиправним і підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо позовних вимог про скасування вимоги про сплату боргу зі сплати єдиного внеску від 29.01.2015 року № Ф- та рішення про застосування фінансових санкцій № від 29.01.2015 року, то такі також підлягають скасуванню скільки винесені на підставі податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2015 року, яке є протиправним.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України на користь позивача належить стягнути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області № від 29.01.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про застосування штрафних санкцій № від 29.01.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) № від 29.01.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 182(сто вісімдесят дві) грн. 70 (сімдесят) коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 23.03.2015 року.