Справа № 825/301/15-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/301/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

суддів: Троян Н.М., Костюк Л.О.

при секретарі: Савін І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої вихідної допомоги при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій"; зобов`язання Чернігівський обласний військовий комісаріат здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні з урахуванням додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, посилався на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій передбачено виплату вказаним категоріям військовослужбовців щомісячної додаткової грошової винагороди, яка має постійний щомісячний характер та має включатися до складу грошового забезпечення.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді військового комісара Бахмацького районного військового комісаріату Чернігівського обласного військового комісаріату.

Відповідно до наказу начальника Генерального штабу- Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 17.12.2014 року №717 позивач був звільнений з військової служби у запас відповідно до пункту «б» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232- XII, (за станом здоров`я ) з правом носіння військової форми одягу.

З 26 грудня 2014 року згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26 грудня 2014 року №297 позивач був виключений зі списків зазначеного військового комісаріату.

Також, відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26 грудня 2014 року №297 позивачу була нарахована, але не виплачена одноразова грошова допомога при звільненні, передбачена наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення 25 (двадцять п`ять) років.

Відповідно до довідки Чернігівського обласного військового комісаріату від 16.01.2015 року №154. про розмір грошового забезпечення, з якого розраховано одноразову грошову допомогу при звільненні до складу грошової допомоги позивача при звільненні входили наступні складові грошового забезпечення: - посадовий оклад - 1120.00 грн., оклад за військовим званням - 130.00 грн.. надбавка за вислугу років 40% - 500.00 грн., надбавка за виконання важливих завдань 50% - 875.00 грн., надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15 %- 168.00 грн., премія 90% - 1008.00 гри.

При цьому до розміру грошової допомоги при звільненні позивачу Чернігівським обласним військовим комісаріатом не була включена щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", зі змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно ч.2 ст.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ установлено, що з 1 жовтня 2010 року встановлено військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Пунктом 38.6. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення конкретизовано, виплати, які включаються до складу грошового забезпечення з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні.

Так відповідно до п. 38.6. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Таким чином, винагороди не включаються до складу грошового забезпечення з якого здійснюється виплата грошової допомоги при звільненні з військової служби, а позивач оскаржує саме дії військового комісаріату щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення з якого нараховувалась грошова допомога при звільненні.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги позивача суд керуючись постановою КМ України від 13 березня 2013 року № 161, якою було внесено зміни у постанову КМ України від 22 вересня 2010 року № 889, зазначає про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода має постійний характер. Такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та не закріплені нормами права. В самій постанові на яку посилається суд зазначаючи про постійний характер щомісячної додаткової грошової винагороди норми, яка б вказувала на її постійність немає.

Так, відповідно до постанови КМ України від 22 вересня 2010 року № 889 військовослужбовці ЗС України на даний час повинні отримувати щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, однак реально отримують щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, в тому числі і позивач на момент звільнення з військової служби отримував щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, відповідно до п. 2 постанови КМ України від 22 вересня 2010 року № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Пунктом 2.2. постанови КМ України від 22 вересня 2010 року № 889 щомісячна додаткова грошова винагорода не є сталою величиною і може виплачуватись, як в даному випадку до 60% місячного грошового забезпечення. Таким чином, щомісячна грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення так як її розмір визначається у відсотках від розміру грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 Інструкції граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Крім того, приймаючи до уваги п. 2.2. Інструкції щомісячна додаткова грошова винагорода не є сталою величиною і може виплачуватись, як в даному випадку до 60% місячного грошового забезпечення. Таким чином щомісячна грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення так як її розмір визначається у відсотках від розміру грошового забезпечення.

Наказом Міністра оборони України видано наказ від 15.11.23010 року № 595, яким було затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі Інструкція).

Відповідно до п. 8 Інструкції винагорода не включається до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення одноразових видів грошового забезпечення.

Пунктом 10 Інструкції передбачено, що в певних випадках командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розмір щомісячної додаткової грошової винагороди.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена наказом №595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути включена у розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 04 листопада 2014 року (справа № 21-473а14).

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про помилковість рішення суду першої інстанції щодо задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову наступного змісту.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої вихідної допомоги при звільненні залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 25 березня 2015 року

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.