Справа № 820/2075/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"23" березня 2015 р. № 820/2075/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонова М.О.

за участю секретаря судового засідання Шевченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області
про про зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у нездійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., обміну посвідки на постійне проживання в Україні, НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням 45-річного віку.

2. Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити обмін ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., посвідки на постійне проживання в Україні, НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням 45-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківській області на підставі Закону України "Про імміграцію" позивачу був наданий дозвіл на імміграцію в Україну, що був документований посвідкою на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 від 02.12.2014 року. 15.10.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до ГУ ДМС України в Харківській області в якій на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 251 від 28.03.2012 року просив здійснити йому обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні, у зв'язку із досягненням позивачем 45-річного віку та надав усі необхідні документи для здійснення такого обміну. Проте, у січні 2015 року позивач отримав від ГУ ДМС України в Харківській області відповідь якою в обміні бланку посвідки на постійне проживання в Україні було відмовлено.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що згідно обліків ГУ ДМС України в Харківській області значиться ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., якій 02.12.2004 рішенням ВГІРФО УМВС України в Харківській області на підставі п.6ч.2ст.4 (чоловік ОСОБА_2, документований посвідкою на постійне проживання в Україні згідно з п. 4 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про імміграцію» від 07 червня 2001 року), отримала дозвіл на імміграцію в Україну та документувалась посвідкою на постійне проживання серії ХР №12010, терміном дії якої безстроково. Після проведення перевірки особистої справи та підстав документування позивача, було встановлено, наступне: відповідно до абзацу 4 пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про імміграцію» вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом СРВ та Урядом СРСР про направлення та прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1982 року, залишились проживати в Україні і звернулись протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом (07 серпня 2001) із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні. Тобто, з відповідною заявою необхідно було звернутись до 07 лютого 2002 року. Таким чином, на момент звернення, а саме 02.12.2004 року позивачем були порушені вимоги чинного законодавства. У зв'язку із цим оформлена посвідка НОМЕР_1 на теперішній час підлягає визнанню недійсною та вилученню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України "Про іміграцію" громадянці СР В'єтнаму ОСОБА_1 був наданий дозвіл на імміграцію в Україну, та посвідка на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 від 02.12.2004 року.

15.10.2014 року позивач звернувся із письмовою заявою до ГУ ДМС України в Харківський області (м. Харків, вулиця Римарська, 24), в якій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 251 від 28.03.2012 року просив здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку із досягненням позивачем 45-річного віку.

24.10.2014 року позивачу Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області було надіслано лист № 4/20119 від 24.10.2014 в якому відповідачем було письмово запропоновано позивачеві з'явитися до відповідача для з'ясування необхідних питань за його участю. Позивач з'явився до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, після чого необхідні питання було з'ясовано.

6.01.2015 року позивачу було надіслано відповідь № 04/130 ГУ ДМС України в Харківський області, у якій зазначалось, що «На виконання запрошення ГУ ДМС України в Харківській області відносно громадянки СРВ ОСОБА_1 про необхідність особисто з'явитись до управління у прийомні часи в зв'язку з наданою заявою, щодо здійснення їй обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні по досягненню нею 45-річного віку 25.12.2014 особисто з'явилась громадянка СРВ ОСОБА_1 з необхідними документами (оригіналом паспорту та посвідки на постійне проживання в Україні).

Згідно обліків ГУ ДМС України в Харківській області значиться ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., якій 02.12.2004 рішенням ВГІРФО УМВС України в Харківській області на підставі п.6ч.2ст.4 (чоловік ОСОБА_2, документований посвідкою на постійне проживання в Україні згідно з п. 4 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про імміграцію» від 07 червня 2001 року), отримала дозвіл на імміграцію в Україну та документувалась посвідкою на постійне проживання серії ХР №12010, терміном дії безстроково.

Перевіркою законності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина ОСОБА_2, 14.04.1964 року народження, встановлено, що посвідка видана йому з порушенням вимог Закону України «Про імміграцію» від 07.06.2001, а саме на момент звернення, а саме 20.06.2003 положеннями законодавства України не було передбачено оформлення посвідки на постійне проживання на підставі дозволу на імміграцію відповідно до абзацу четвертого пункту 4 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про імміграцію». У зв'язку із цим оформлена громадянину СРВ ОСОБА_3 посвідка НОМЕР_2 та видана на її підставі у подальшому посвідка на постійне проживання НОМЕР_3 підлягають визнанню недійсними та вилученню, тому на теперішній час вирішити питання по суті не є можливим.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також суд зазначає, що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області як орган державної влади повинно діяти у спосіб визначений законом та в межах наданих повноважень.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи громадянкою СР В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. до заяви про обмін посвідки наданої до ГУ ДМС України в Харківський області були подані усі документи, необхідні для обміну бланку посвідки, а відмовлено йому було з інших підстав.

Відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМ України №251 від 28.03.2012р. який діяв на момент звернення позивача до ГУ ДМСУ України в Харківській області, цей Порядок визначає механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Згідно п.9 Порядку строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку.

Згідно п.17 вищезазначеного Порядку рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі: 1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; 5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання); 6) інших випадках, передбачених законами.

Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області в своєму листі від 06.01.2015 року №04/130 жодних з вищезазначених підстав не зазначило.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога щодо зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити обмін ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., посвідки на постійне проживання в Україні, НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням 45 - річного віку підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у нездійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., обміну посвідки на постійне проживання в Україні, НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням 45-річного віку суд дійшов висновку, що в задоволенні даної вимоги слід відмовити, оскільки позивачем не доведено в чому саме виявляється протиправність бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у нездійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., обміну посвідки на постійне проживання в Україні, НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням 45-річного віку.

Також суд наголошує, що Головним управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийнято рішення яким відмовлено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., в обміні посвідки на постійне проживання в Україні, НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням 45-річного віку, що є законним правом Головним управління Державної міграційної служби України в Харківській області, а не протиправною бездіяльність.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити часково

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити обмін ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., посвідки на постійне проживання в Україні, НОМЕР_1, у зв'язку із досягненням 45-річного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 березня 2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.