Справа № 2а-6251/12/0970
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Справа № 9104/80964/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДіБіСі-Груп» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2012 року по справі за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції до товариства з обмеженою відповідальністю «ДіБіСі-Груп» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Долинська об'єднана державна податкова інспекція звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ДіБіСі-Груп» в якому просила стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 30499,00 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2012 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю «ДіБіСі-Груп» в дохід державного бюджету України 30 499 грн. податкового боргу зі сплати податку на додану вартість за вересень місяць 2011 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції товариство з обмеженою відповідальністю «ДіБіСі-Груп» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що суд помилково встановив обставини справи, а постанова винесена з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом помилково застосовано норми Податкового кодексу України, адже на той час коли між сторонами виникли спірні правовідносини вони підпадали під дію Закону України «Про податок на додану вартість» та Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Судом першої інстанції не перевірено підстав відображення у податковій декларації за вересень 2011 року суми податкового зобов'язання у розмірі 30499,00грн. Зазначена у декларації сума податку на додану вартість визначена відповідачем помилково та не підлягає сплаті до державного бюджету України, адже у зазначений період, а саме 16 вересня 2011 року з ініціативи Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області Свідоцтво платника податку на додану вартість № 100237209 було анульовано у зв'язку з відсутність юридичної особи за місцем знаходження згідно з записом ЄДР в порядку ч. 1 п. 184.1 п.п. «ж» ст. 184 Податкового кодексу України.

Постановляючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції не перевірив чи на момент прийняття оскаржуваного судового рішення ТзОВ «ДІБІСІ-Груп» являлося платником ПДВ, натомість без посилання на сторінки матеріалів справи, суб'єктивно встановив той факт, що ТзОВ «ДІБІСІ-Груп» являється платником ПДВ що не відповідає дійсності і даний помилково встановлений судом першої інстанції факт став однією з підстав для прийняття оскаржуваної постанови.

Граничні терміни представлення податкової звітності встановлені пп. 4.1.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» згідно якого при місячному звітному періоді податкові декларації по ПДВ представляються впродовж 20 календарних днів, що йдуть за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; при квартальному звітному періоді - впродовж 40 календарних днів, що йдуть за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу. Отже, податкові зобов'язання з податку на додану вартість, що виникли після анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість не підлягають нарахуванню та сплаті після анулювання свідоцтва про сплату такого податку.

10 жовтня 2011 року товариством з обмеженою відповідальністю «ДІБІСІ-Груп» помилково подано до Долинської обєднаної державної податкової інспекції в Івано- Франківській області податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2011 року, щодо податкового зобов'язання платника податків з податку на додану вартість за вказаний період у сумі 30 608,00 грн., оскільки як зазначалось вище з 16 вересня 2011 року Свідоцтво платника податку на додану вартість № 100237209 було анульовано, а податковий орган повинен був не приймати, а повернути дану декларацію товариству з обмеженою відповідальністю «ДІБІСІ-Груп» без реєстрації у зв'язку з тим, що у вересні 2011 року ТзОВ «ДІБІСІ-Груп» не являлося платником ПДВ.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Жодних податкових накладних за вересень 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДІБІСІ-Груп» не надавало податкових накладних покупцям і не реєструвало їх відповідно в Єдиному реєстрі податкових накладних, до бюджетного відшкодування або для формування податкового кредиту суму в розмірі: 30499,00 грн. зазначену позивачем як суму ПДВ не включало, оскільки жодних операцій купівлі-продажу товариство у вересні 2011 року не здійснювало і не являлося платником ПДВ.

Окрім наведеного вище, Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 2а-2089/11/0970 від 27.12.2011 року у позові Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ДІБІСІ-Груп», товариства з обмеженою відповідальністю «Бетулія» про стягнення 674304,00 грн. одержаних за нікчемною угодою, відмовлено. Дана постанова залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 24923/12/9104 від 19.03.2014 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/19318/14 від 28.05.2014 р.

Відповідно до оригіналу Довідки виданої Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією в Івано-Франківській області № 1/9/09-05-100-015/1569 від 11 грудня 2014 року Долинська ОДПІ повідомила, що за період з 01.08.2009 року по 11.12.2014 року податкові повідомлення-рішення про визначення грошових зобов'язань ТзОВ «ДІБІСІ-Груп» не виносились.

Враховуючи наведене просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ДіБіСі- Груп» 13.07.2009 року зареєстроване виконавчим комітетом Долинської міської ради Івано-Франківської області як юридична особа та 14.07.2009 року взяте на податковий облік як платник податків Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією в Івано-Франківській області. Крім того товариство у відповідності до ст. 180 Податкового кодексу України являється платником податку на додану вартість (свідоцтво № 100237209, індивідуальний податковий номер - 52).

10.10.2011 року відповідачем подано до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2011 року, якою узгоджено податкове зобов'язання платника податків з податку на додану вартість за вказаний період у сумі 30 608,00 грн.

Оскільки згідно пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, то суд першої інстанції вірно вважав, що податкове зобов'язання відповідача, визначене ним у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2011 року, є узгодженим.

Крім того судом першої інстанції правильно зазначено, що згідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами України з питань митної справи. Згідно п. 203.2 ст. 203 розділу V «Податок на додану вартість» згаданого кодексу платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Пунктом 203.1 цієї статті встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Судом з'ясовано, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДіБіСі-Груп» залишається непогашена заборгованість по сплаті податку на додану вартість за вересень 2011 року у сумі 30 499,00 грн.

Оскільки згідно абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення то відповідно у зв'язку з не сплатою товариством узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за вересень 2011 року у строк, встановлений пунктом 203.2 статті 203 розділу Податкового кодексу України, тобто до 01.11.2011 року, відповідачу було направлено податкову вимогу № 335 від 01.11.2011 року. Дана вимога отримана директором товариства, однак залишена без реагування.

При цьому судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, тому сума узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість за вересень 2011 року є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено. За таких обставин, податковий борг у сумі 30 499,00 грн. підлягає стягненню у судовому порядку.

Оскільки відповідно до вимог п.п. 20.1.18. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, то з урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано вважав вимоги позивача підставними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

При цьому колегія судів зазначає, що покликання апелянта на ту обставину, що 16 вересня 2011 року з ініціативи Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області Свідоцтво платника податку на додану вартість № 100237209 було анульовано, не спростовують висновків суду першої інстанції, бо до 16 вересня 2011 року відповідач був платником такого податку, ним самостійно задекларовано спірну суму податку на додану вартість, і дій щодо спростування такої декларації товариством не вчинено.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДіБіСі-Груп» - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2012 року по справі № 2а-625/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 27.03.2015 року