Справа № 872/8524/14
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2015 рокусправа № 808/2542/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Юхименка О.В. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року у справі № 808/2542/14 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення комісії Запорізького обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, оформленого протоколом від 19 лютого 2014 № 4, в частині відмови у визнанні його учасником бойових дій на підставі вимог пункту 11 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про визнання учасником бойових дій на підставі вимог пункту 11 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 14 листопада 2013 через Мелітопольсько-Веселівський об`єднаний районний військовий комісаріат звернувся до Запорізького обласного військового комісаріату із заявою про визнання його учасником бойових дій у зв`язку з його участю у виконанні робіт з розмінування території 275 артилерійської бази ракет і боєприпасів у с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області. Рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, оформленим протоколом від 19 лютого 2014 № 4, ОСОБА_1 було відмовлено з мотивів звернення до неуповноваженого органу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт зазначає, що він, як громадянин України, позбавлений можливості набути статус учасника бойових дій шляхом розгляду його документів уповноваженим органом (комісією), оскільки чинним законодавством України не визначено жодного уповноваженого органу, який би міг розглянути документи у зв`язку із залученням до розмінування у статусі працівника аварійно-рятувального загону оперативно-рятувальної служби МНС України.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та наполягав на застосуванні судом закону за аналогією з метою відновлення прав його довірителя як особи, яка має право на отримання статусу учасника бойових дій.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що позивач ніколи не перебував на військовій службі, не належить до числа осіб, звільнених зі Збройних Сил України, а працював у складі Аварійно-рятувального загону Оперативно-рятувальної служби МНС України, тому питання встановлення йому статусу учасника бойових дій має вирішуватись органами Міністерства з надзвичайних ситуацій України, про що ОСОБА_1 було роз`яснено.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, згідно довідки 3-го Спеціального регіонального центру швидкого реагування Оперативно-рятувальної служби ОСОБА_1 03 квітня 2005 прийнятий на роботу до 4-го Регіонального рятувального загону, на базі якого 30 грудня 2005 року сформований 2-й аварійно-рятувальний загін Оперативно-рятувальної служби ЦЗ МНС України, який, відповідно до наказу Міністерства з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофі № 357 від 25 травня 2009, перетворений у 3-й Спеціальний регіональний центр швидкого реагування Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, та в якому позивач працює на посаді водія транспортних засобів автомобільного відділення групи забезпечення та обслуговування. Згідно з довідкою Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області від 28 січня 2014 № 21, ОСОБА_1 , перебувавши на посаді водія автотранспортних засобів автомобільного відділення групи забезпечення та обслуговування Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства з надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області, в 2008 році приймав участь у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації на території 275 артилерійської бази ракет і боєприпасів у с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області. Відповідно до довідки Спеціального регіонального центру швидкого реагування Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, ОСОБА_1 виконував роботи в зведеному піротехнічному загоні МНС України на 275 артилерійській базі ракет і боєприпасів Міністерства оборони України у с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області в складі групи навантажувально-розвантажувальних робіт. Згідно з витягом з наказу начальника 2-го Аварійно-рятувального загону Оперативно-рятувальної служби від 15 липня 2008 № 70 за позивачем був тимчасово закріплений автомобіль КРАЗ НОМЕР_1 . ОСОБА_1 залучався для забезпечення робіт із розмінування технічної території 275 артилерійської бази ракет і боєприпасів, вилучення, транспортування та знищення вибухонебезпечних предметів, що підтверджується витягами з наказів начальника 2-го Аварійно-рятувального загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту та актами на виконання робіт по знищенню вибухонебезпечних предметів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності повноважень у ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду питання визнання учасником бойових дій позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 11 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що учасниками бойових дій визнаються: особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Згідно з п.8 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міноборони України № 158 від 08.04.2009 року, Комісії зобов`язані: приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії; робити запити до відповідних архівних установ, про що повідомляти заявника; розглядати заяви громадян, що надійшли до Комісій, у місячний строк; заслуховувати пояснення громадян, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази; у разі відмови в задоволенні вимог, викладених у заяві, рішення доводити до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок оскарження прийнятого рішення. Засідання Комісії проводити не рідше одного разу на місяць (за наявності документів).

Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 2013 ОСОБА_1 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання учасником бойових дій та видачі посвідчення встановленого зразка. У зв`язку із надходженням до ІНФОРМАЦІЯ_1 поданих ОСОБА_1 документів, відповідачем було направлено запит від 12 грудня 2013 № 1391/ФС до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області з проханням надати інформацію та документи. Листом від 30 січня 2014 № 01/5-3/526 Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області повідомило, що до його компетенції входить розгляд та направлення документів із визначення статусу учасник бойових дій до центрального апарату Державної служби з надзвичайних ситуацій України, який приймає остаточне рішення по встановленню статусу особам рядового та начальницького складу підрозділів Державної служби з надзвичайних ситуацій України. 19 лютого 2014 комісією Запорізького обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України за результатами розгляду поданих позивачем документів прийнято рішення про відмову у визнанні учасником бойових дій ОСОБА_1 . Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що позивач був працівником 2-го Аварійно-рятувального загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту. Військову службу у Збройних Силах України ОСОБА_1 не проходив, а відтак не може вважатися особою, звільненою зі Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 1 Положення «Про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України», комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України створюються в Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_2 , військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Пунктом 7 Положення «Про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України» визначено, що на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визначення учасників бойових дій відповідно до статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту з числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації.

Крім того, комісією Запорізького обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України відмовлено позивачу у визнанні його учасником бойових дій саме у зв`язку із відсутністю повноважень щодо осіб, які не перебували на військовій службі.

Доводи апелянта зводяться до необхідності задоволення позовних вимог через невизначеність у діючому законодавстві України питання надання статусу учасника бойових дій особам, які працювали (а не проходили службу) в МНС України, у зв`язку з чим суд зобов`язаний застосувати до спірних відносин закон за аналогією.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону, як один із способаів подолання прогалин у праві,застосовується, коли певні суспільні відносини, які належать до сфери правового регулювання, або не врегульовані взагалі, або врегульовані неповно. Прогалини можуть мати місце внаслідок неможливості передбачити та врегулювати всі процесуальні відносини.

Проте, позивач у даному випадку просить суд покласти виконання визначених законодавством обов`язків одного суб`єкта владних повноважень на інший, що не відповідає приписам статті 19 Конституції України, якою визначені межі дії владних структур, та є втручанням в їх компетенцію.

Крім того, матеріали справи містять докази розгляду заяви позивача із визначення статусу учасника бойових дій - копія протоколу 3-го Спеціального регіонального центру швидкого реагування Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій України № 4 від 27.12.2010 року, яким вирішено клопотати перед комісією МНС України про визначення ОСОБА_1 зазначеного статусу (а.с.16).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності винесеного Запорізьким обласним військовим комісаріатом рішення про відмову у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій, з підстав відсутності на те повноважень.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року у справі № 808/2542/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: С.В. Чабаненко