Справа № 335/10475/14-а (2-а/335/229/2014)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р.справа № 335/10475/14-а (2-а/335/229/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Суховарова А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року у справі №335/10475/14-а (2-а/335/229/2014) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 вересня 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати неправомірними дії відповідача в питанні не призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах з 08.04.2013 року та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 08.04.2013 року та провести відповідні виплати.

Позов обґрунтовано тим, що 08.07.2013 року позивач звертався з заявою до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки працював на посадах, що відноситься до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. У разі необхідності, просив надати допомогу у збиранні додаткових довідок. Листом від 06.08.2013 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Суд зобов'язав відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 та здійснити відповідні виплати починаючи з 08.07.2013 року.

Постанова суду мотивована тим, що наявність у позивача зазначеного права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, підтверджується відповідними записами у трудовій книжці. Також, суд першої інстанції вказує на конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, що не може бути скасовано чи звужене. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява ОСОБА_1 від 08 липня 2013 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 не відповідає встановленій формі передбаченої Порядком №22-1, та є заявою у розумінні ст. 5 Закону України «Про звернення громадян». В зв'язку з чим, листом від 06 серпня 2013 року №13565/07 позивачу було надано роз'яснення про причини неможливості розгляду документів на комісії та повідомлено про хід роботи з надання заявнику допомоги у витребуванні відсутніх документів. Також, в доводах апеляційної скарги відповідач посилається на відсутність у трудовій книжці позивача відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Вказується на відсутність належних документів для підтвердження пільгового стажу у період роботи позивача з 08.06.1978 року по 21.05.1979 року, оскільки документи, які підтверджують факт роботи відсутні; період роботи з 29.06.1979 року по 08.10.1980 року не зарахований, оскільки відсутня архівна довідка про надання відпустки без збереження заробітної плати, переведення на іншу роботу, роботу з неповним днем та інше; період роботи з 10.10.1980 року по 05.05.1986 року не приймається, оскільки довідка про заробітну платню не перевірена та не надано акту про перевірку заробітної плати з даними про кількість фактично відпрацьованих днів; період роботи з 14.05.1986 року по 31.03.1989 року та з 01.11.1989 року по 03.01.1990 року не може бути підтверджений комісією, оскільки відсутня довідка про ліквідацію підприємства.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 08 липня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком №2 (а.с.16).

Листом №13565/07 від 06.08.2013 року відповідач повідомив позивача, що періоди роботи з 08.06.1978 року по 21.05.1979 року, з 29.06.1979 року по 08.10.1980 року, з 10.10.1980 року по 05.05.1986 року, з 10.04.1989 року по 17.10.1989 року, з 14.05.1986 року по 31.03.1989 року та з 01.11.1989 року по 03.01.1990 року не можуть бути підтвердженими та управління матиме можливість повторно розглянути питання щодо подачі документів на розгляд комісії після отримання відповідей на надіслані запити (а.с.69).

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 на підставі заяви від 08 липня 2013 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України, а також і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до вимог статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1) який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та передбачає, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 08 липня 2013 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 (а.с.16).

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання відповідача в доводах апеляційної скарги на те, що невідповідність заяви ОСОБА_1 встановленій формі передбаченої Порядком №22-1 є підставою для розгляду такої заяви у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», оскільки звернення осіб до органів Пенсійного фонду України з заявою не встановленого зразка не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на призначення пенсії.

Також слід зазначити, що зі змісту заяви від 08 липня 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 звертався до відповідача з вимогою призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, а не за роз'ясненнями щодо призначення такої пенсії.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110, встановлено, що у графі 3 трудової книжки «Відомості про роботу» пишеться: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та не потребує додаткових відомостей у разі наявності відповідних записів у ній, визначених пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110.

Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 24.11.2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок №18-1) передбачено, що у випадку ліквідації підприємства без визначення правонаступників, рішення про призначення пенсії на пільгових умовах приймає комісія відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 11 Порядку №18-1 визначено перелік документів необхідних для підтвердження стажу роботи які заявник повинен подати до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації).

В свою чергу, Порядком №22-1 передбачено, що у разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Між тим, відповідачем не було повідомлено позивача про необхідність надання додаткових документів, необхідних для призначення пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем вказаного обов'язку не виконано та не надано суду доказів, письмового повідомлення заявника про те, які документи необхідно подати додатково для призначення пенсії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про протиправність дій відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 липня 2013 року у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» та не повідомлення заявника про те, які документи необхідно подати додатково для передачі цієї заяви на розгляд комісії для призначення пенсії.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 08.04.2013 року та провести відповідні виплати, у зв'язку з наступним.

Порядком №18-1 передбачено, що у випадку ліквідації підприємства без визначення правонаступників, рішення про призначення пенсії на пільгових умовах приймає комісія відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

При цьому, пунктами 15,16 Постанови №18-1 передбачено, що комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у містах та районах, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Рішення комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Тобто, вирішення питання щодо підтвердження періодів для зарахування до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах віднесено до компетенції органів виконавчої влади, а не суду.

Суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів виконавчої влади.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року у справі №335/10475/14-а (2-а/335/229/2014) - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 липня 2013 року у відповідності до вимог статті 5 Закону України «Про звернення громадян».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 липня 2013 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: А.В. Суховаров