Справа № 761/26262/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів.

Позов мотивовано тим, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років обчислену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнені з військової служби та деяких інших осіб» та у зв'язку прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він має право на перерахунок пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В засідання з'явились учасники процесу. Апелянт наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги та скасуванні оскаржуваного рішення. Представник відповідача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнені з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначено, що усі, призначені за цим Законом, пенсії підлягають перерахунку, у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 23.04.2012 року № 335 передбачено здійснення підвищення до пенсій, обчислених відповідно до ст. 13, 21, 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.07.2012 року в розмірі 11 % розміру пенсій, з 01.09.2012 року до 23% та з 01.01.2013 року до 35 % розміру пенсій.

Зазначеною постановою також визначено, що розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01.04.2012 року.

Тобто, розміри пенсій колишніх військовослужбовців після проведеного підвищення не повинні перевищувати розміри пенсій військовослужбовців, які перебувають на відповідних посадах, та виходили на пенсію з 01.04.2012 року.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №355 позивачу було підвищено пенсію з 01.07.2012 року на 11%, з вересня 2012 року на 23%, з січня 2013 року на 35 % розміру пенсії.

В довідці виданій Міністерством оборони України про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.04.2012 року в порівнянні з довідкою на підставі якої йому було перераховано пенсію з 2011 році змін зазнав лише розмір премії (розмір змінився з 10% до 90%), інші розміри складових грошового забезпечення змін не зазнали.

Однак, постановою Верховного суду України від 26.02.2013 року по справі №21-5а/13 визначено, правову позицію з питання перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною розмірів премії. В даному рішенні визначено, що премія має тимчасовий характер, виплата її дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі МОУ для грошового забезпечення військовослужбовців на відповідний рік.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що перерахунок пенсії позивачу був проведений відповідно до вимог закону. У зв'язку з чим підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що відповідач при здійснення нарахувань пенсії діяв правомірно.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови у задоволенні позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, тобто з 24.03.2015 року, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 24.03.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.