Справа № 2а/0470/5218/12
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р. Справа № 2а/0470/5218/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.,

при секретарі судового засідання Панченко Я.І.

за участю представників сторін

від позивача Лісна Н.М., Жадан Ю.І.

від відповідача Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Петриківського районного центру зайнятості до Фермерського господарства "Зоря" про стягнення 330377 грн. 09 коп., -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2012р. Петриківський районний центр зайнятості звернувся з позовом до Фермерського господарства "Зоря" та, з урахуванням клопотання про уточнення грошових вимог від 06.03.2013р., просить стягнути з останнього на користь позивача 330377грн.09коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.08.2006р. між позивачем і відповідачем було укладено договір №0050 на працевлаштування ОСОБА_4 на постійну роботу за направленням центру зайнятості згідно до п.7 Порядку надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних. У період з 19.03.2012р. по 06.04.2012р. посадовою особою Державної фінансової інспекції було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Петриківського РЦЗ за результатами якої було встановлено факт звільнення гр.ОСОБА_4 за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України внаслідок чого відповідачем було порушено п.2.3.3, п.2.3.4 п.4.3 та п.4.4. договору та п.7, п.15 Порядку в частині неповідомлення позивача про звільнення ОСОБА_4 та порушення гарантій зайнятості особи, працевлаштованої на дотаційне робоче місце до закінчення 2-х років з дня працевлаштування у зв'язку з чим позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 355920,12грн., що зафіксовано в акті ревізії №04-19-32 від 06.04.2012р., яка залишилася несплаченою в сумі 330377,09грн. Позивачем направлялася на адресу відповідача претензія з якою відповідач не погодився у зв'язку з чим позивач просить стягнути вказану вище заборгованість з відповідача згідно до вимог ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п.7, п.15 Порядку надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, у письмових запереченнях зазначив, що позов не визнає посилаючись на те, що сума 355920,12грн. складається із 15 договорів, які були укладені між позивачем і відповідачем - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, при цьому, договір №0050 від 28.06.2006р. не був підписаний з боку відповідача. 31.01.2008р. ОСОБА_4 подав заяву про звільнення його з роботи за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) та був звільнений наказом №8 від 31.08.2007р., про зазначене звільнення було повідомлено позивача про що свідчить також і акт перевірки №22 від 31.03.2008р. та 23.06.2008р. позивач повторно надав дотацію на працевлаштування безробітного ОСОБА_4 уже за іншим договором №38/2008р. від 23.06.2008р. Враховуючи, що договір №0050 від 28.08.2006р. не був підписаний відповідачем, але дотація була перерахована центром зайнятості та 29.05.2012р. відповідач повернув 25543,05грн. дотації, яку отримав на працевлаштування ОСОБА_4 Представник відповідача вказує на те, що порушення 14 дотаційних договорів по іншим особам у період з 01.04.2008р. по 21.11.2008р. були виконані відповідачем без будь-яких порушень, що унеможливлює стягнення із відповідача дотацій за цими договорами. Представник відповідача посилається і на те, що вищенаведеним Порядком не було передбачено обов'язку відповідача повідомляти позивача про виконання договорів та звільнення працівників з дотаційних місць, такий обов'язок покладений на позивача, а також не встановлена і відповідальність для роботодавця за ненадання інформації. Окрім того, представник відповідача вказав і на те, що посадова особа позивача за допущену халатність була засуджена та звільнена від покарання по амністії, в той час як у ході проведення додаткового розслідування по кримінальній справі відносно голови ФГ «Зоря» ОСОБА_18 процесуальне становище його визнано як свідка та кримінальне провадження закрито за відсутності складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 23.02.2015р.

Судом у ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини у справі.

28.08.2006р. між Петриківським районним центром зайнятості та ФГ «Зоря» було укладено договір №0050 за умовами якого відповідач (роботодавець) зобов'язувався працевлаштувати на постійну роботу на строк не менше 2-х років за направленням Центру зайнятості безробітного ОСОБА_4, а Центр зайнятості (позивач) надавав дотацію для покриття витрат на заробітну плату працевлаштованого за професією тракториста-машиніста с/г виробництва (а.с. 221 том 1).

30.08.2006р. гр. ОСОБА_4 був прийнятий на роботу до ФГ «Зоря» на посаду тракториста-машиніста за вищевказаним договором, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_4 (а.с. 97 том 2).

06.04.2012р. працівниками Державної фінансової інспекції було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2004р. по 01.01.2006р. та з 01.01.2007р. по 01.01.2009р. за результатами якого було складено акт від 06.04.2012р. №04-19-32 за висновками якого було встановлено порушення відповідачем п.15 Порядку надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних в частині порушення гарантій зайнятості осіб (розірвання трудового договору з працівником, працевлаштованим за направленням державної служби зайнятості, до закінчення 2 років з дня працевлаштування, у зв'язку із звільненням працівника - ОСОБА_4 31.01.2008р., відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін) та не припинення Петриківським РЦЗ протягом лютого 2008р. по листопад 2009р. подальшого надання дотації роботодавцю на створення додаткових робочих місць у зв'язку з чим за період з лютого 2008р. по лютий 2010р. ФГ «Зоря» незаконно відшкодовано дотації на створення додаткових місць для працевлаштування безробітних у сумі 330377,07грн. (а.с. 21-28 том 1).

07.05.2012р. центром зайнятості відповідачеві була вручена претензія №1 від 23.04.2012р. на суму 355920,12грн. з якою відповідач не погодився (а.с. 31 том.1)

29.05.2012р. відповідачем було повернуто позивачу кошти у розмірі 25543,05грн. по дотації для працевлаштування ОСОБА_4 за договором від 28.08.2006р. №0050, що підтверджується копією платіжного доручення №1 від 29.05.2012р. (а.с. 91 том 2).

Заслухавши представників сторін, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (станом на час виникнення спірних правовідносин - 28.08.2006р.) видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" є, зокрема, пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних та фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних.

На час виникнення спірних правовідносин умови, механізм надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних (далі - дотація) та відповідальність за порушення умов порядку її надання та використання регулювалися Порядком надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.01.2001 N 1 (далі - Порядок №1).

Згідно до п.3, 4, 7, 8, 10, 11,12 вказаного Порядку №1 дотація - це кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) для покриття витрат на заробітну плату осіб, працевлаштованих за направленням державної служби зайнятості, надані роботодавцю, що створює додаткові робочі місця для працевлаштування безробітних. Дотація може надаватися роботодавцю за умови працевлаштування на строк понад два роки безробітних, які перебували на обліку в державній службі зайнятості як безробітні не менше 6 місяців. Дотація надається щомісячно протягом року в розмірі фактичних витрат на заробітну плату прийнятих за направленням державної служби зайнятості осіб, але не вище за середній рівень заробітної плати за всіма видами економічної діяльності у відповідній області за місяць, за який нараховано заробітну плату, або обчисленої з неї відповідної суми в разі, якщо особа працювала неповний місяць.

Дотація надається за умови, що трудовий договір з цим працівником не буде розірвано у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату, за угодою сторін протягом двох років.

У разі розірвання трудового договору з працівником, працевлаштованим за направленням державної служби зайнятості, до закінчення двох років з дня працевлаштування у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату, за угодою сторін (пункт 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, через невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору (частина третя статті 38 Кодексу законів про працю України) надана дотація має бути повернена в повному обсязі з урахуванням індексу зростання цін на споживчі товари за період від місяця початку отримання дотації до місяця, що передує місяцю її повернення.

Розгляд питання про можливість надання роботодавцю дотацій здійснюється комісією, створення якої ініціює робочий орган виконавчої дирекції Фонду, у складі представників виконавчої дирекції Фонду, районних та міських державних адміністрацій, організацій роботодавців та їх об'єднань, професійних спілок, (за згодою).

Комісія розглядає питання про надання роботодавцю дотації протягом 10 робочих днів.

Розгляд питання про можливість працевлаштування безробітного з наданням роботодавцю дотації здійснюється директором центру зайнятості протягом 5 календарних днів після отримання висновку комісії. У разі прийняття позитивного рішення роботодавцю протягом 5 календарних днів направляється проект договору між центром зайнятості та роботодавцем про надання дотації.

П.14, 15 Порядку №1 надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних встановлено, що відповідальність за порушення умов та порядку надання дотації несе керівник центру зайнятості, а роботодавець несе відповідальність за забезпечення гарантії зайнятості осіб, прийнятих на роботу з наданням роботодавцю дотації, достовірність даних, що є підставою для визначення розміру дотації, та використання дотації.

Центр зайнятості щокварталу перевіряє подані роботодавцем дані та використання дотації.

У разі недостовірності поданих роботодавцем даних, використання дотації з порушенням законодавства та перешкоджання роботодавцем проведенню перевірки центр зайнятості припиняє виплату дотації. Роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодовувати Фонду заподіяну шкоду.

У разі порушення гарантій зайнятості осіб, прийнятих на роботу з наданням роботодавцю дотації, роботодавець повертає суму одержаної дотації та йому не може надаватись дотація протягом 3 років з дня отримання останньої суми коштів.

Так, у відповідності до вказаних вимог між позивачем та відповідачем був укладений договір №0050 від 28.08.2006р. (а.с. 221-222 том 1).

Відповідно до пп 2.3.4, пп.2.3.5 п.2 договору №0050 від 28.08.2006р. роботодавець зобов'язувався повернути центру зайнятості повну суму одержаної дотації з урахуванням індексації на рівень інфляції протягом 5 днів з дня звільнення ОСОБА_4 працевлаштованого за направлення центру зайнятості у разі його звільнення до закінчення 2 років з дня працевлаштування, в т.ч. за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України), а також інформувати центр зайнятості протягом 5 днів про зміну обставин, які суттєво впливають на умови договору.

Як було встановлено судом у ході судового розгляду справи, а також і підтверджено матеріалами справи, гр. ОСОБА_4 був прийнятий на дотаційне робоче місце у відповідача 30.08.2006р. за договором №0050 від 28.08.2006р. та 31.01.2008р. був звільнений за згодою сторін.

При цьому, виходячи з аналізу вимог Порядку №1 та умов вказаного вище договору суд дійшов висновку, що звільнення гр. ОСОБА_4 відбулося до закінчення 2-х років з дня працевлаштування, тобто з порушенням вимог п.7 Порядку №1 яким передбачено, що дотація надається за умови, що трудовий договір з цим працівником не буде розірвано, зокрема, за угодою сторін протягом 2-х років та умов договору №0050 від 28.08.2006р.

Згідно наданої відповідачем копії платіжного доручення №1 від 29.05.2012р. відповідачем було повернуто кошти за договором №0050 від 28.08.2006р. в сумі 25543,05грн. по дотації на працевлаштування ОСОБА_4 (а.с. 91 том 2).

Отже, зазначене свідчить про те, що відповідач погодився з вказаним порушенням та повернув вказану суму по даній дотації у відповідності до вимог п.15 Порядку №1.

В той же час, судом враховується, що згідно п.15 Порядку №1 передбачено, що Центр зайнятості щокварталу перевіряє подані роботодавцем дані та використані ним кошти.

Судом встановлено, що центр зайнятості не здійснював перевірки поданих відповідачем даних після 31.08.2008р. (дата звільнення гр. ОСОБА_4М.) за договором №0050 від 28.08.2006р. в порушення вимог п.15 Порядку №1.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а за змістом ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Представниками позивача у судовому засіданні не було надано доказів, які б свідчили про порушення відповідачем п.7, п.15 Порядку №1 за договорами про надання дотацій на працевлаштування ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, що становить суму дотацій у розмірі 330377,09грн.

При цьому, порушення відповідачем вимог п.7 Порядку №1 за договором №0050 від 28.08.2006р. по наданню дотації ОСОБА_4 у сумі 25543,05грн. не може бути підставами для повернення коштів за іншими договорами.

Окрім того, слід зазначити, що судом не може бути прийнято до уваги та покладено в основу даного рішення про стягнення 330377,09грн. як підстави для повернення вказаної суми за іншими договорами, які були укладені між позивачем та відповідачем з приводу надання дотацій для працевлаштування інших осіб, зокрема - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 з огляду на те, що як встановлено в судовому засіданні, так і підтверджено представниками позивача вказані договори були виконані відповідачем, порушень Порядку №1 не було виявлено, а отже, у адміністративного суду відсутні підстави для стягнення виплачених дотацій у сумі 330377,09грн.

При цьому, суд не бере до уваги факт не повідомлення відповідачем позивача протягом 5 днів про звільнення ОСОБА_4 за згодою сторін з огляду на те, що контроль в цій частині був покладений згідно до вимог Порядку №1 на позивача, який не був дотриманий позивачем та зазначене не може бути підставою для повернення уже наданих сум дотацій у разі виконання відповідачем умов укладених договорів, що було підтверджено сторонами у судовому засіданні та не спростовано представниками позивача будь-якими належними та допустимими доказами.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову про стягнення 330377,09грн. з відповідача у адміністративного суду відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 41, 71, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Петриківського районного центру зайнятості до Фермерського господарства "Зоря" про стягнення 330377 грн. 09 коп. -відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений - 02.03.2015р.

Суддя С.О. Конєва