Справа № 820/1025/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 березня 2015 р. №820/1025/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

при секретарі судового засідання - Костіної А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, Центру НППВАЗ з обслуговування Білокуракинського, Новоайдарського, Новопсковського та Старобільського районів підпорядкований УДАІ ГУМВС України у Луганській області, третя особа: ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- звільнити з-під арешту, накладеного Ленінським ВДВС Луганського МУЮ, шляхом скасування постанови, зареєстрованої в ВРЕР м. Луганськ Вх. № 9574 від 20.07.2011 року в частині накладення арешту на транспортний засіб, а саме: HYUNDAI H1, типу легковий, синього кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1;

- скасувати розшук майна, оголошеного Ленінським ВДВС Луганського МУЮ, шляхом скасування постанови про оголошення розшуку, зареєстрованої в ВРЕР м. Луганськ Вх. № 9574 від 20.07.2011 року в частині оголошення в розшук транспортного засобу, а саме: HYUNDAI H1, типу легковий, синього кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1;

- зобов'язати Центр НППВАЗ з обслуговування Білокуракинського, Новоайдарського, Новопсковського та Старобільського районів підпорядкований УДАІ ГУМВС України у Луганській області, зняти арешт та скасувати розшук накладені ВРЕР м. Луганськ за Вх. № 9574 від 20.07.2011 року, з транспортного засобу, а саме: HYUNDAI H1, типу легковий, синього кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що накладеним арештом та оголошеним розшуком порушено право ПАТ "Укрсоцбанк" на звернення стягнення на предмет застави на підставі договору застави, а тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи із доводів позовної заяви.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідач, Ленінський відділ державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, в судове засідання 03.03.2015 року не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову не подав, правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Відповідач, Центр НППВАЗ з обслуговування Білокуракинського, Новоайдарського, Новопсковського та Старобільського районів підпорядкований УДАІ ГУМВС України у Луганській області, в судове засідання 03.03.2015 року уповноваженого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову не подав, правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Третя особа, ОСОБА_1, в судове засідання 03.03.2015 року не прибув, письмових пояснень, клопотань чи заяв до суду не подавав, правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.07.2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" (далі за текстом - "Кредитор") та ОСОБА_1 (далі за текстом - "Позичальник") укладено Договір кредиту №555-32-26/08-233 згідно з яким Кредитором надано Позичальнику кредит в сумі 33617,00 доларів США під 13,5 процентів річних строком до 13.07.2015 року (а.с. 12-17).

В цей же день в забезпечення виконання зобов'язань по вищезазначеному договору кредиту між Кредитором та Позичальником укладено Договір застави майна посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Кирилюк І.А. (реєстровий номер 664), згідно з яким в заставу ПАТ "Укрсоцбанк" передано автомобіль марки HYUNDAI H1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 18-20).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань ПАТ "Укрсоцбанк" прийнято рішення звернути стягнення на заставний автомобіль відповідно до договору застави та Закону України "Про заставу".

Згідно відповіді №65/19-3611 від 23.12.2014 року наданої УДАІ ГУМВС України в Луганській області на запит ПАТ "Укрсоцбанк" вбачається, що на заставний автомобіль HYUNDAI H1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, ВРЕР м.Луганськ (вх. №1 від 12.07.2008 року) накладено арешт та Ленінським ВДВС Луганського МУЮ (вх. № 9574 від 20.07.2011 року) оголошено в розшук (а.с. 35-36).

Відповідно до статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадженнями та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій - до відповідно адміністративного суду, в порядку передбаченому законом.

Оскільки, ПАТ "Укрсоцбанк", не є стороною виконавчого провадження, а фактично оскаржує дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції при винесенні постанови про накладення арешту та оголошення в розшук, таким чином дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби мають бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Перед проведенням опису та арешту майна боржника, державний виконавець повинен пересвідчитись у належності права власності на майно боржника не порушуючи конституційні права та свободи інших осіб.

Згідно з ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною першою статті 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про заставу", право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Статтею 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" встановлено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно ст. 1 Закону України "Про заставу", в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами, а згідно із ст. 20 цього Закону Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договорам.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 26.01.2015 року заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору № 555-32-26/08-233 вір 14.07.2008 року складає 51032,10 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 805901,40 грн. (а.с. 22-29).

При цьому вартість автомобіля HYUNDAI H1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно із висновком ПП "Агентство "Оцінка та Право" від 22.01.2015 року складає 103980,00 грн. (а.с. 31-34).

Отже, враховуючи те, що вартість застави значно нижча заборгованості по кредиту у державних виконавців немає підстави для звернення стягнення на автомобіль який переданий в заставу ПАТ "Укрсоцбанк".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року в порядку клопотання (заяви) позивача, ПАТ "Укрсоцбанк", про забезпечення доказів було витребувано у відповідача, Центру НППВАЗ з обслуговування Білокуракинського, Новоайдарського, Новопсковського та Старобільського районів підпорядкований УДАІ ГУМВС України у Луганській області, інформацію на підставі якої саме постанови Ленінського ВДВС Луганського МУЮ (дата винесення, номер постанови, якою посадовою особою видано та по якому виконавчому провадженню) накладено арешт на автомобіль HYUNDAI H1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1; та копію постанови Ленінського ВДВС Луганського МУЮ про накладення арешту та оголошення розшуку на автомобіль HYUNDAI H1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1. Ухвала про витребування доказів від 06.02.2015 року відповідачем (уповноваженою особою Яценко) отримана 12.02.2015 року, про що наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення, однак була проігнорована.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 94, 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, Центру НППВАЗ з обслуговування Білокуракинського, Новоайдарського, Новопсковського та Старобільського районів підпорядкований УДАІ ГУМВС України у Луганській області, третя особа: ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного Ленінським ВДВС Луганського МУЮ, шляхом скасування постанови, зареєстрованої в ВРЕР м. Луганськ Вх. № 9574 від 20.07.2011 року в частині накладення арешту на транспортний засіб, а саме: HYUNDAI H1, типу легковий, синього кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1;

Скасувати розшук майна, оголошеного Ленінським ВДВС Луганського МУЮ, шляхом скасування постанови про оголошення розшуку, зареєстрованої в ВРЕР м. Луганськ Вх. № 9574 від 20.07.2011 року в частині оголошення в розшук транспортного засобу, а саме: HYUNDAI H1, типу легковий, синього кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1;

Зобов'язати Центр НППВАЗ з обслуговування Білокуракинського, Новоайдарського, Новопсковського та Старобільського районів підпорядкований УДАІ ГУМВС України у Луганській області, зняти арешт та скасувати розшук накладені ВРЕР м. Луганськ за Вх. № 9574 від 20.07.2011 року, з транспортного засобу, а саме: HYUNDAI H1, типу легковий, синього кольору, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.