Справа № 361/8006/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/8006/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Шинкар А.О.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
представника позивачаРоманенко С.Д.
представника відповідача Мамчур А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Рожівської сільської ради Броварського району на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Племптахорадгосп "Броварський" до Рожівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Рожівської сільської ради Броварського району Київської області, в якому просив суд надати ПАТ "Племптахорадгосп "Броварський" копії протоколів сесій Рожівської сільської ради за період з 01.01.2014 р. по 01.07.2014 р. без обмеження доступу до інформації про осіб, зокрема, прізвище, ім'я, по батькові та адреси, щодо яких прийняті рішення про надання у власність земельних ділянок із земель комунальної власності.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2014 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Рожівської сільської ради Броварського району Київської області щодо надання неповної інформації на запит ПАТ «Племптахорадгосп «Броварський» від 10 липня 2014 року та зобов'язано Рожівську сільську раду Броварського району Київської області надати публічному акціонерному товариству «Племптахорадгосп «Броварський» копії протоколів та рішень сесій Рожівської сільської ради Броварського району Київської області за період з 01 січня по 01 липня 2014 року щодо надання у власність громадянам земельних ділянок із земель комунальної власності із зазначенням прізвища, імені, по батькові цих осіб. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання з'явився представник відповідача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувану постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2014 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання інформації, у якому просив надати копії протоколів з усіма додатками усіх сесій Рожівської сільської ради за період з 01 січня по 01 липня 2014 року.

У відповідь на запит відповідач 15 серпня 2014 року надав 8 (вісім) копій протоколів сесій Рожівської сільської ради, зазначивши, що вони з відокремленою інформацією, що містить персональні дані громадян, які не підлягають поширенню без згоди суб'єкта персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

Позивач, вважаючи, що Рожівською сільською радою було надано неповну інформацію на запит від 10.07.2014, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки запитувана позивачем інформація стосується розпорядження комунальним майном, то відповідач неправомірно надав неповну інформацію, відтак суд вважав за необхідне зобов'язати Рожівську сільську раду надати копії протоколів та рішень ради за вказаний період із зазначенням прізвища, імені, по батькові осіб, яким надано у власність земельні ділянки із земель комунальної власності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється, зокрема, на принципах прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом (ст.4 Закону).

Згідно з п.2 ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 21 "Про інформацію" інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна або службова інформація. До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; про стан здоров'я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; про факти порушення прав і свобод людини і громадянина; про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 5 та 7 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Обмеженню в доступі підлягає певна інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої не обмежений.

За правилами ч. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що відповідач на запит позивача надав копії протоколів сесій Рожівської сільської ради. Протоколи, зокрема, містять інформацію про прийняті радою рішення щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою. Поряд з цим, відповідач вказав, що протоколи з відокремленою інформацією, що містить персональні дані громадян, не підлягають поширенню без згоди суб'єкта персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

У розумінні частини другої статті 21 Закону України "Про інформацію" конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень.

Визначення, наведене у Законі України "Про інформацію", є ширшим.

Водночас, у зв'язку з ухваленням законів України "Про доступ до публічної інформації", "Про захист персональних даних" Закон України "Про інформацію" втратив значення базового закону в галузі інформаційного законодавства.

Посилання відповідача на положення Закону України "Про захист персональних даних" також є невиправданим, оскільки відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону допускається можливість заборони законом віднесення персональних даних певних категорій громадян чи їх (персональних даних) вичерпного переліку до інформації з обмеженим доступом. Таким законом є, зокрема, Закон України "Про доступ до публічної інформації", частиною п'ятою статті 6 якого визначається перелік персональних даних фізичних осіб, які заборонено відносити до інформації з обмеженим доступом, зокрема не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

З огляду на викладене, у відносинах, пов'язаних із забезпеченням права на доступ до публічної інформації, конфіденційна інформація повинна визначатися відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Таким чином, публічна інформація про осіб, котрі одержали державне та комунальне майно у власність чи користування, про розмір оплати праці та інших виплат з бюджетів усіх рівнів, не є інформацією з обмеженим доступом.

Аналіз положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" про конфіденційну інформацію дає підстави виокремити такі її ознаки: 1) встановлювати конфіденційність публічної інформації та визначати порядок її поширення можуть лише фізичні та юридичні особи; 2) суб'єкти владних повноважень не наділені правом відносити інформацію до конфіденційної; 3) публічна інформація не може бути віднесена до конфіденційної у випадках, визначених Законом (частини перша і друга статті 13 Закону); 4) у випадках, встановлених законодавством, може не бути обмежено доступ до визначеної інформації, в тому числі й конфіденційної (частини п'ята і шоста статті 6 Закону).

На думку судової колегії, в контексті наведеного вище положення ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", враховуючи приписи статті 118 Земельного кодексу України, розпорядження радою комунальним майном, зокрема в даному випадку надання земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, має місце у разі прийняття нею рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, оскільки саме таке рішення є актом волевиявлення ради щодо розпорядження таким майном.

Разом з тим, рішення ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою тощо не є кінцевим актом волевиявлення ради.

Суд першої інстанції, цього не врахував, не повно встановивши обставини справи.

Таким чином, колегія суддів, проаналізувавши наведені вище положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Земельного кодексу України, дійшла висновку що прізвище, ім'я, по батькові осіб, яким рішеннями Рожівської сільської ради Броварського району Київської області було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, а також умови такого отримання не можуть бути віднесені до інформації з обмеженим доступом, а тому така інформація протиправно не була надана на запит позивача.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Рожівської сільської ради Броварського району на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Племптахорадгосп "Броварський" до Рожівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Племптахорадгосп "Броварський" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Рожівської сільської ради Броварського району Київської області щодо надання неповної інформації на запит ПАТ «Племптахорадгосп «Броварський» від 10 липня 2014 року.

Зобов'язати Рожівську сільську раду Броварського району Київської області надати публічному акціонерному товариству «Племптахорадгосп «Броварський» копії протоколів та рішень сесій Рожівської сільської ради Броварського району Київської області за період з 01 січня по 01 липня 2014 року, якими затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу у власність відповідних земельних ділянок в межах села Рожівська Броварського району Київської області, із земель комунальної власності із зазначенням прізвища, імені, по батькові цих осіб.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 19 березня 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.