Справа № 2-а-1013/12/2218
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-1013/12/2218 Головуючий у 1-й інстанції: Сарбей В.Л.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 березня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2011 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій незаконними та зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області нарахувати та виплатити позивачу суму недоплати у загальному розмірі 16315,00 грн., яка складається з суми невиплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, 2009 рік, 2010 рік, 2011 рік; зобов'язання відповідача , починаючи з 2011 року та в подальшому, нараховувати та виплачувати позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по 2 групі інвалідності щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат згідно зі ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2012 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача неправомірними; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на підстві положень ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2012 року скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку судового розгляду справи відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без присутності його представника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, інвалідом ІІ групи та має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З листа управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області встановлено, що допомога на оздоровлення за 2008-2010 роки позивачу виплачена у розмірі 120 грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області надати суду письмову інформацію про виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2009, 2010, 2011 рік.

На виконання вищезазначеної ухвали відповідач надав суду лист від 05.03.2015 року № 691/01-13/2015, з якого встановлено, що допомога на оздоровлення позивачу виплачена за 2009 рік 10.12.2009 року, за 2010 рік - 25.02.2010 року, а за 2011 рік - 15.12.2011 року.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам І та ІІ групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 48 Закону № 796-ХІІ (у редакції підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562 було установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема, інвалідам I і II групи у розмірі 120 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 КАС України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік позивачеві застосуванню підлягає стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення діяв в порушення вимог статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснив виплату меншої суми, ніж встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що призвело до порушення прав позивача.

Разом з тим, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на виплату грошової допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", помилково визначився із періодом захисту порушеного права позивача, задовольняючи при цьому виплачувати допомогу на оздоровлення з 2012 року до дня втрати такого права.

Згідно з вимогами чинного законодавства цей вид допомоги є щорічним одноразовим, тобто виплачується один раз на рік. Крім того, судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити, виключивши з резолютивної частини абзац 4 в частині виплати допомоги на оздоровлення з 2012 року до дня втрати права на отримання такої допомоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В силу вимог ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру - 0,03 розміру мінімальної заробітної плати;

за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду - 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" розмір мінімальної заробітної плати становить станом на 1 січня поточного року 1073 грн.

Таким чином, апелянтом не було сплачено суму судового збору в розмірі 16,10 грн.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про перерахунок пенсії змінити .

Абзац 4 резолютивної частини Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2012 року виключити.

В решті постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2012 року залишити без змін.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 16,10 грн. в дохід Державного бюджету України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.