Справа № 199/13892/13а
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 рокусправа № 199/13892/13а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради
на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду від від 30 грудня 2013 року у справі №199/13892/13-а; 6-а/199/208/13
за позовом ОСОБА_1
до третя особа про Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Дніпропетровській області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Амур - Нижньодніпровської районної ради у м. Дніпропетровську ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій.(а.с.2-4)

Постановою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2011 року, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2012 року (а.с.25) залишена без змін, адміністративний позов задоволений повністю, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради у частині відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку розміру щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплатити її в розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2010 рік, та з метою поновлення порушених прав позивача; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 передбачену ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразову щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат та з урахуванням фактично виплачених сум.(а.с.31)

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконані у Відділу з примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебував виконавчий лист №2а-1004/11 виданий Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 21 червня 2012 року.

Відповідно до вищезазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 33483300. Рішення суду боржником виконано в частині перерахунку допомоги на оздоровлення, але виплата коштів здійснена не була, це і стало підставою для звернення до суду .

23 грудня 2013 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду першої інстанції та встановлення порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2013 року у справі № 199/13892/13-а; 6-а/199/208/14 заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови суду задоволено, змінено порядок і спосіб виконання постанови Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2011 року, а саме із «зобов'язати» відповідача перерахувати та виплатити щорічну допомогу, на «стягнути» з останнього зазначену допомогу.

Не погодившись з ухвалою суду від 30 грудня 2013 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2013 року у справі № 199/13892/13-а; 6-а/199/208/14 по заяві ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду та винести нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Сторони по справі про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, до судового засідання не прибули, про причини неявки суду не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутністю сторін по справі.

В судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 23 травня 2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві - заявнику по даній справі. Вказана постанова обґрунтована тим, що Управління праці та соціального захисту населення розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня може здійснювати видатки в межах доведених до нього обсягів бюджетних асигнувань, для фінансування виплат, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються управлінням.

Отже, зазначений виконавчий документ підлягає поверненню стягувачеві, як частково виконаний для подальшого виконання в частині виплат нарахованої за виконавчим документом суми до відповідного органу Державної казначейської служби України у порядку визначеному Законом.

Крім того, 19.02.2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Селезньовим М.О. було закінчено виконавче провадження, у зв'язку з його фактичним виконання.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів керується положеннями ч.4 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналіз резолютивної частини постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2011 року у справі № 199/13892/13-а; 6-а/199/208/13 та наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача судом, є позовними вимогами, як обраним позивачем видом захисту порушених прав, які суд задовольнив.

За таких обставин позивач просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті заявлених позовних вимог і вирішити позовну вимогу про стягнення коштів.

Колегія суддів наголошує на відмінності позовної вимоги, як обраного судом виду захисту порушених прав позивача, від способу виконання судового рішення, як одного з його заходів, що унеможливлює зміни судового рішення за відсутності на це процесуальних повноважень.

Вищевикладена позиція суду апеляційної інстанції, у відповідності до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, узгоджується з постановою Верховного суду України від 11 листопада 2014 року у справі №21-394а14.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для задоволення заяви про зміну способу виконання судового рішення відсутні, судом першої інстанції під час розгляду даної справи були порушені норми процесуального права, зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи і тому вимоги апеляційної скарги відповідача підлягають задоволенню, а ухвала Амур - Нижньодніпровського районного суду від 30 грудня 2013 року у справі № 199/13892/13-а; 6-а/199/208/13 - скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст. ст. 160, 195, 196, 199, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради - задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду від 30 грудня 2013 року у №199/13892/13-а; 6-а/199/208/13 - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду та встановлення порядку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текс виготовлено - 13 березня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна