Справа № 813/735/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Львів № 813/735/15

12 год. 40 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у колегіальному складі: головуючий суддя Клименко О.М., суддя Мартинюк В.Я., суддя Тертичний В.Г. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Свистович Ю.П.;

відповідача: представники Юрченко Ю.А., Беля М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово - виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово - виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» (далі - ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!») звернулось до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - СДПІ з ОВП у м. Львові) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/13354 від 12.09.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що оскаржуване рішення прийнято на підставі акта перевірки №390/28-06-40-01/31978272 від 02.09.2014 року.

В ході розгляду скарги ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» на вказане податкове повідомлення - рішення, Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників (Центральний офіс) зобов'язало СДПІ з ОВП у м. Львові провести документальну позапланову перевірку ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» з питань, що стали предметом оскарження. За результатами даної перевірки складено акт від 10.11.2014 року №487/28-06-40-01/31978272.

У вищенаведених актах податковий орган зазначив про те, що господарські операції між ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» та його контрагентом ПП БФ «Консоль» не спричинили реального настання юридичних наслідків. Позивач з такими висновками не погоджується, оскільки такі ґрунтуються лише акті перевірки вказаного вище контрагента.

Позивач зазначив про те, що відповідач не надав належної правової оцінки документам, які підтверджують факт реального здійснення господарських операцій позивача з названим вище контрагентом, а також доказам, які пов'язані із господарською діяльністю ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!». Долучені до матеріалів справи документи, на думку позивача, повністю спростовують висновки відповідача про порушення податкового законодавства щодо заниження податку на додану вартість, а тому прийняте на основі таких висновків податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, зміст яких зводиться до такого. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акта №390/28-06-40-01/31978272 від 02.09.2014 року, складеного за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» () з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо достовірності декларування, повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ПП БФ «Консоль» () за лютий - квітень 2014 року. В основу акта перевірки позивача покладено висновки акта перевірки вищевказаного контрагента, в якому, серед іншого, зазначено, що правочини укладені ПП БФ «Консоль» та його контрагентами не спричинили реального настання юридичних наслідків. На цій підставі податковий орган дійшов висновку про відсутність підтвердження реального здійснення господарської діяльності з контрагентом позивача Крім цього, вказав, що позивачем до перевірки представлено не належно оформлені товарно-транспортні накладні.

Також представники відповідача зазначили, що в ході розгляду скарги ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» на податкове повідомлення - рішення №/13354 від 12.09.2014 року, Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників (Центральний офіс) зобов'язало СДПІ з ОВП у м. Львові провести документальну позапланову перевірку ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» з питань, що стали предметом оскарження. За результатами даної перевірки складено акт від 10.11.2014 року №487/28-06-40-01/31978272, в якому підтверджено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 353541,85 грн., в тому числі за березень 2014 року в сумі 333564,76 грн., за квітень 2014 року в сумі 19977,09 грн. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення винесено правомірно і підстав для його скасування немає. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з'ясував обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини справи.

ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» зареєстроване 22.04.2002 року Департаментом економічної політики Львівської міської ради, здійснює господарську діяльність з придбання, зберігання прекурсорів, змішаного сільського господарства, виробництва пива, виробництво безалкогольних напоїв, виробництво мінеральних вод, розлитих у пляшки, неспеціалізована оптова та роздрібна торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

У період з 22.07.2014 року по 26.08.2014 року СДПІ з ОВП у м. Львові проведено документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» () з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо достовірності декларування, повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ПП БФ «Консоль» () за лютий - квітень 2014 року, за наслідками якої складено №390/28-06-40-01/31978272 від 02.09.2014 року (далі - акт перевірки від 02.09.2014 року).

Як вбачається зі змісту даного акта, під час перевірки ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» відповідач використав акт перевірки ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області №156/21-03-22-06/31220937 від 11.06.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання Приватного підприємства багатогалузевої фірми «Консоль» () з питань підтвердження правових відносин з контрагентами постачальниками та покупцями, правомірності декларування суми податкових зобов'язань та формування податкового кредиту з ПДВ за період з 01.01.2014 по 30.04.2014», в якому, серед іншого, зазначено, про нереальність здійснення господарських операцій ПП БФ «Консоль» за період січень - квітень 2014 року.

У висновках акта перевірки від 02.09.2014 року відповідач зазначив про порушення ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» п.44.1, п.44.6 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.6 ст. 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 353541,85 грн., в тому числі за березень 2014 року в сумі 333564,76 грн., за квітень 2014 року в сумі 19977,09 грн.

На основі таких висновків було прийнято податкове повідомлення-рішення №/13354 від 12.09.2014 року, яке позивач оскаржив в адміністративному порядку.

В ході розгляду скарги ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» на вказане податкове повідомлення - рішення, Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників (Центральний офіс) зобов'язало СДПІ з ОВП у м. Львові провести документальну позапланову перевірку ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» з питань, що стали предметом оскарження. За результатами даної перевірки складено акт від 10.11.2014 року №487/28-06-40-01/31978272 (далі - акт перевірки від 10.11.2014 року), в якому підтверджено порушення, встановлені в акті перевірки від 02.09.2014 року.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення №/13354 від 12.09.2014 року, але рішенням Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 21.11.2014 року та рішенням Державної фіскальної служби України від 31.01.2015 року скаргу ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» залишено без задоволення, після чого позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши долучені до справи письмові докази суд встановив наступні обставини щодо взаємовідносин позивача та його контрагента ПП БФ «Консоль».

ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» (Покупець) та ПП БФ «Консоль» (Продавець) уклали договір поставки від 28.02.2014 року №280214, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю сільськогосподарську продукцію (олія соняшникова), а Покупець приймає у власність та сплачує Продавцю загальну вартість товару. Оплата за товар здійснюється в національній грошовій одиниці Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця. Передача товару та супровідних документів здійснюється уповноваженими представниками сторін на підставі видаткової накладної. Товар переходить у власність Покупця на складі Продавця за умов зобов'язання Продавця доставити товар на виконання інструкції Покупця на терміналі ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина», м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63.

На підтвердження виконання договірних зобов'язань та оплати придбаних товарів, позивач долучив:

податкові накладні: №5 від 10.03.2014 року, №8 від 14.03.2014 року, №6 від 14.03.2014 року, №7 від 14.03.2014 року, №10 від 16.03.2014 року, №9 від 14.03.2014 року;

видаткові накладні: №37 від 10.03.2011 року, №41 від 14.03.2014 року, №42 від 16.03.2014 року, №39 від 14.03.2014 року, №38 від 14.03.2014 року, №40 від 14.03.2014 року;

платіжні доручення: №8878 від 24.03.2014 року, №8925 від 25.03.2014 року, №10072 від 08.05.2014 року, №10814 від 13.06.2014 року, №10875 від 16.06.2014 року, №10918 від 17.06.2014 року, №10957 від 18.06.2014 року;

товарно-транспортні накладні: №03 від 13.03.2014 року, №04 від 11.03.2014 року, №07 від 14.03.2014 року, №05 від 11.03.2014 року, №02 від 13.03.2014 року, №001320 від 09.03.2014 року, №03 від 13.03.2014 року, №02 від 13.03.2014 року;

Податкові накладні по контрагенту ПП БФ «Консоль» відображені у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за березень-квітень 2014 року.

Суми ПДВ по взаємовідносинах з ПП БФ «Консоль» відображено в податковій звітності ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!», про що свідчить копії додатків № 5 до податкових декларацій з ПДВ за березень-квітень 2014 року.

У бухгалтерському обліку дані операції відображено:

- в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 63 за 9 місяців 2014 р. (т. 1, а.с. 150-152);

- у картці рахунку 281 за 9 місяців 2014 р. (т. 1, а.с. 153-154);

- у акті звірки взаємних розрахунків станом за період: 1 півріччя 2014 р. за договором №280214 від 28.02.2014 р. (т. 1, а.с. 155).

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства:

Податковий кодекс України містить наступні нормативні положення щодо порядку формування податкового кредиту та сплати зобов'язань з податку на додану вартість.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Беручи до уваги наведені вище норми закону, необхідною умовою для віднесення платником ПДВ до податкового кредиту звітного періоду сум ПДВ, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника. Закон не ставить у залежність необхідність попередньої сплати ПДВ до бюджету кінцевим споживачем чи первісним постачальником як умову для формування податкового кредиту платника податку. Аналіз господарської діяльності платника податку повинен здійснюватися на підставі даних його податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх дійсному економічному змісту операцій.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу. (п. 201.6 ст. 201 ПК України).

Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Так, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1, 2, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Норми аналогічного змісту містить Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704.

Відтак, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Суд відмічає, що надані позивачем первинні документи містять всі необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а відтак, є належними первинними документами які фіксують факт здійснення господарських операцій.

Факт реального придбання та поставки товарно-матеріальних цінностей підтверджується первинними документами встановленої форми, про які зазначено вище. Долучені позивачем документи мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, і в суду немає підстав ставити під сумнів їх достовірність. Податкові накладні, які засвідчують факт придбання та поставки товарно-матеріальних цінностей, також належно оформлені. Отже, реальність господарських операцій ТОВ ТВП «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» по придбанню та поставці товарно-матеріальних цінностей підтверджується долученими до справи письмовими доказами та не викликає сумнівів.

Використання у господарській діяльності позивачем придбаних товарів підтверджується наступними документами: копією договору комісії від 28.02.2014 року №28/02К з додатком, копією звіту комісіонера ТОВ «Українська продовольча корпорація» від 25.04.2014 р., копією вантажної митної декларації від 24.04.2014 року, копією акту звірки поставок і відвантажень олії соняшникової станом на 31.03.2014 р. копією акту прийому-передачі на комісію №1 від 16.04.2014 р., платіжними дорученнями: №90 від 24.03.2014 року, №91 від 25.03.2014 року, копіями довідок: №КНО-67.2/173 від 28.03.2014 року, №1325 від 06.05.2014 року, копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000008 від 25.04.2014 року, копією податкової накладної №19 від 25.04.2014 року, копією платіжного доручення №10815 від 13.06.2014 р., копією договору транспортного експедиційного і митно-брокерського обслуговування №05-03/14 від 05.03.2014 р.

Також, позивачем до матеріалів справи долучено: копію договору на переробку давальницької сировини №15/01-Д від 15.01.2014 року, укладеного між ПП БФ «Консоль» та ТОВ «ЗЛАТО-ПОЛЕ»; копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000006 від 31.03.2014 року; копію сертифікату відповідності щодо продукції олії соняшникової нерафінованої (т.2, а.с.7); копію статистичної звітності сільськогосподарського підприємства - Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01.12.2013 року ТОВ «Суми-Агротранс»; копії видаткових накладних придбання насіння соняшника, складених між ТОВ «Суми-Агротранс» та ПП БФ «Консоль» (т.2, а.с.18-45).

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, наведені в акті перевірки, про невідповідність даних в товарно-транспортних накладних, з огляду на наступне.

Незначні описки, неточності та недоліки в ТТН не дають підстав вважати, що господарські операції не відбулися чи відбулися з порушенням; також не можуть впливати на висновки податкової інспекції про реальність чи відсутність вчинення господарської операції між суб'єктами господарювання вказівка на пункт навантаження, назва та кількість вантажу, коли достеменно відомо, що така операція відбувалася в певний період.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи відповідача щодо порушення податкового законодавства позивачем по суті ґрунтуються на акті перевірки ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області №156/21-03-22-06/31220937 від 11.06.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання Приватного підприємства багатогалузевої фірми «Консоль» () з питань підтвердження правових відносин з контрагентами постачальниками та покупцями, правомірності декларування суми податкових зобов'язань та формування податкового кредиту з ПДВ за період з 01.01.2014 по 30.04.2014».

Оцінюючи ці доводи, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам), а також враховує, що характер придбання та постачання товарно-матеріальних цінностей відповідає видам діяльності позивача та доказам щодо використання придбаних ТМЦ у господарській діяльності позивача.

Відповідно до ст.ст.46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Якщо контрагент позивача в подальшому не дотримувався у своїй діяльності законодавчих норм, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них. Зазначені обставини не є підставою для нарахування позивачу додаткових платежів у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо віднесення сплачених сум до податкового кредиту і має всі необхідні для цього документальні підтвердження.

Закон не ставить у залежність право платника податку на бюджетне відшкодування від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати податку до бюджету як його контрагентами, так і іншими учасниками (контрагентами) по всьому ланцюгу товарообігу. Чинне законодавство не передбачає за покупцем обов'язку сплачувати ПДВ повторно, якщо такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, оскільки ПДВ, який включено до ціни товару (робіт, послуг), є податковим зобов'язання продавця товару і саме продавець несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету. Невиконання чи неналежне виконання контрагентом покупця свого обов'язку, а також наявність інших обставин, що можуть свідчити про недобросовісне ведення господарської діяльності таким контрагентом, не може створювати наслідки для самого покупця.

Доказів на підтвердження того, що позивач був обізнаний щодо неправомірної, на думку податкового органу, діяльності його контрагента, прямої чи опосередкованої причетності до такої діяльності з метою отримання податкової вигоди не надано відповідачем. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватись саме до цієї особи.

Крім цього, суд враховує, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 року у справі №821/2425/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.12.2014 року, позовні вимоги контрагента ПП БФ «Консоль» задоволено повністю: визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість Приватного підприємства багатогалузева фірма «Консоль» в електронній інформаційній базі даних «Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобов'язань у розрізі контрагентів «Система «Податковий блок» ДПС України» на підставі актів від 11.06.2014 року №156/21-13-22-06/31220937 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП БФ «Консосль» з питань підтвердження відносин з контрагентами постачальниками та покупцями, правомірності декларування суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 р.» та від 28.06.2014 р. №168/21-03-22-06/312200937 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ППБФ «Консоль» з питань підтвердження відносин з контрагентами постачальниками та покупцями, правомірності декларування суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ за період з 01.05.2014 р. по 31.05.2014 р.»; зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області вилучити з електронної бази даних «Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та зобов'язань у розрізі контрагентів «Система «Податковий блок» ДПС України» інформацію внесену на підставі актів від 11.06.2014 року №156/21-13-22-06/31220937 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП БФ «Консосль» з питань підтвердження відносин з контрагентами постачальниками та покупцями, правомірності декларування суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 р.» та від 28.06.2014 р. №168/21-03-22-06/312200937 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ППБФ «Консоль» з питань підтвердження відносин з контрагентами постачальниками та покупцями, правомірності декларування суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ за період з 01.05.2014 р. по 31.05.2014 р.»

З наведених вище підстав, судом також не враховуються доводи відповідача, наведені в актах перевірки від 02.09.2014 року та 10.11.2014 року, щодо листа від 04.07.2014 року, отриманого Баштанською ОДПІ від ТОВ «Злато-Поле», в якому вказаним підприємством повідомлено про те, що ТОВ «Злато-Поле» у лютому-березні 2014 року не мало господарських відносин з ПП БФ «Консоль».

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач позбавлений можливості та обов'язку щодо перевірки намірів контрагента, з яким ПП БФ «Консоль» здійснював господарські операції, на нього не може бути покладено надмірний тягар доказування своєї добросовісності.

Суд погоджується з твердженнями позивача про недопустимість такого підходу відповідача до правової оцінки правовідносин щодо формування податкового кредиту. З цього приводу слід також зазначити, що висновки податкового органу прямо суперечать не лише нормам Податкового кодексу України, а й практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується національними судами як джерело права. Так, Європейський Суд у рішенні від 22 січня 2009 року у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

З огляду на наведене вище, аргументи, якими відповідач доводить відсутність реального виконання господарських операцій, є безпідставними і не доводять правомірності збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 530312,72 грн., в тому числі за основним платежем 353541,85 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 176770,90 грн.

Тому прийняте на основі таких висновків податкове повідомлення-рішення №/13354 від 12.09.2014 року не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень пункту 1 частини другої статті 162 КАС України суд приходить до висновку, що таке податкове повідомлення-рішення слід скасувати як протиправне.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів №/13354 від 12.09.2014 року.

Присудити із Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово - виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей - як для себе!» (вул. Дж. Вашингтона, 10, м. Львів, 79032, ) судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 27.03.2015 року.

Головуючий суддя Клименко О.М.

Суддя Мартинюк В.Я.

Суддя Тертичний В.Г.