Справа № 266/650/15-а
Суддя: Шишилін О. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/650/15-а
Провадженя№ 2-а/266/27/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.

при секретарі Маросіній Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Херсонській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 19.02.2015 року у відношенні нього винесено постанову про адміністративне правопорушення ПС2 № 138668 за ознаками ч. 3 ст. 122 КУпАП України за те, що керуючи автомобілем NISSAN CEFIRO, номерний знак № НОМЕР_1, рухаючись по а/д Херсон-Джанкой-Феодосія був зупинений інспектором ДАІ який вказав, що ним порушено п. 12.4 ПДД, тобто він перевищив швидкість руху, а саме їхав зі швидкість 114 км/г. Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмір 510,00 гривень. Вважає постанову необгрунтованою та такою що не відповідає нормам КУпАП та винесеною без дотримання процесуального порядку розгляду справи, а саме не з'ясовано і доведено обставин, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Крім того інспектором у постанові вказано державний номер автомобілю НОМЕР_1, яким він керував, про який йому взагалі невідомо, оскільки він є власником іншого транспортного засобу. Просив скасувати вказану постанову.

Позивач у судове засідання не з'явився, але просив у позові розглянути справи у його відсутності, просив його вимоги задовольнити та скасувати постанову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, та не повідомив про причини неприбуття, тому справа вирішена на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ч. 1 ст. 171-2 КАС України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, письмові доводи позивача, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 19.02.2015 року, складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем NISSAN CEFIRO, номерний знак № НОМЕР_1, по а/д Херсон-Джанкой-Феодосія рухався зі швидкість 114 км/год. чим порушив пункт 12.4 ПДР України. Швидкість руху зафіксовано приладом «Візир».

Згідно письмових пояснень у протоколі, ОСОБА_1 зазначив, що правопорушення не скоював рухався з дозволеною швидкістю, з показами приладу Візир не згоден (а.с. 7).

Цього ж дня, на місці складення протоколу, інспектором ДАІ винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 138668, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 3 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 6).

Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2015 року, згідно якого інспектор ДАІ зафіксував порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, в населених пунктах рух транспортних засобів дозволено зі швидкістю не більш 60 км/год.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що при винесенні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, інспектором не були з'ясовані жодні обставини, які передбачають адміністративну відповідальність, усі надані ним пояснення, були інспектором проігноровані, крім того інспектором у постанові вказано державний номер автомобілю НОМЕР_1, який йому взагалі невідомо, оскільки він є власником іншого транспортного засобу.

Судом встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, інспектору було відомо про невизнання позивачем факту скоєння ним правопорушення, однак при винесені на місці події постанови, він не вжив жодних заходів щодо збору доказів на підтвердження наявності вини в діях позивача, а саме не встановив круг осіб, яки б могли бути свідками цієї події, не врахував пояснення ОСОБА_1 стосовно не визнання вини та обставин події, а саме те, що останній рухався зі швидкістю встановленою ПДР, в порядку передбаченому п. 12.4. ПДР України.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором було зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем NISSAN CEFIRO, номерний знак № НОМЕР_1, що не відповідає відомостям, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу згідно якого ОСОБА_1 є власником автомобілю NISSAN CEFIRO, номерний знак № НОМЕР_1.

Таким чином, суд вважає, оскільки підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, є перевищення швидкості руху ОСОБА_1 який керував автомобілем NISSAN CEFIRO, номерний знак № НОМЕР_1, а судом встановлено, що позивач керував автомобілем NISSAN CEFIRO, номерний знак № НОМЕР_1 тому постанова, складена інспектором ДПС ДАІ про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-11,17,18,71,86,94,159-167 КАС України, ст..ст. 14-1,122 ч.2,251,252,254,258,287-289 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Херсонській області задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення ПС2 № 138668 від 19.02.2015 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення за ст.. 122 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу 510,00 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Шишилін О. Г.