Справа № 2а-1543/12/1321
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Справа № 2763/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Ліщинського А.М.,

судді Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.» на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25.01.2013 року у справі № 2а-1543/12/1321 за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Поторицької сільської ради Сокальського району, Львівської області про захист прав людини та основних свобод, -

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство «Бурка В.В.» звернулось з позовом до Поторицької сільської ради Сокальського району, Львівської області, відповідно до прохальної частини якого просить: встановити наявність чи відсутність повноважень Поторицької сільської ради Сокальського району в галузі передачі земельних ділянок у власність або користування, а саме - чи на підставі ст.122, п.12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до повноважень сесії Поторицької сільської ради належить передача земельних ділянок у власність або користування за межами населеного пункту; визнати протиправною порушення сесією Потирицької сільської ради вимог ст.122, п.12 Перехідних положень Земельного Кодексу України та перевищення своїх повноважень при прийнятті рішення №104 від 21.06.2011 року «Про спорудження громадського спортмайданчику на заплавах річки Західний Буг»; визнати нечинним рішення сесії Поторицької сільської ради №104 від 21.06.2011 року «Про спорудження громадського спортмайданчику на заплавах річки Західний Буг».

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Згідно рішення сесії Сокальської районної ради №6 від 05.03.1999 року, та на підставі Державного акта на право постійного користування землею було надано в постійне користування із земель фермерського запасу земельну ділянку для розширення селянського (фермерського) господарства фермеру Бурці Віталію Володимировичу 20,0 га земель водосховища ВАТ «Сокальський завод хімічного волокна» для риборозведення. Зазначає, що в період з 01.01.2000 р. по даний час всім державним органам Сокальського району, а тим більше керівництву Поторицької сільської ради відомо про даний факт. У зв'язку з тим, що Бурка В.В. повідомив представника позивача Бурку Р.В. про незаконне будівництво на території фермерського господарства в с. Поториця Сокальського району, Львівської області альтанки та спортивного майданчика, вони разом - 11.08.2011 р. поїхали в с. Поториця. Обстеженням фермерського господарства було виявлено, що на його території незаконно збудовано спортивний майданчик, який обгороджений металевою сіткою та збудована дерев'яна альтанка, також були зміщені межові знаки, які встановлювали межі ф/г «Бурка В.В.». Фермерським господарством в УСБУ у Львівській області було скеровано заяву про порушення прав господарства. 09.02.2012 р. з прокуратури Сокальського району було отримано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.01.2012 р., в якій вказано, що голова Поторицької сільської ради повідомив, що виконує рішення сесії Поторицької сільської ради від 21.06.2011 р. і громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 мають право на будівництво майданчика, альтанки, на знищення межових знаків земельної ділянки, якою користується фермерське господарство. Також, зазначає, що про існування рішення сесії Поторицької сільської ради №104 від 21.04.2011 року «Про спорудження громадського спортмайданчику на заплавах річки Західний Буг» йому стало відомо тільки 09.02.2012 року, коли він отримав та ознайомився із змістом постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.01.2012 року, винесеної старшим помічником прокурора Сокальського району Львівської області молодшим радником юстиції Перетятко М.Ю. В постанові Сокальського районного суду Львівської області від 18.04.2011 року встановлено, що ставок, який знаходиться у користуванні фермерського господарства перебуває за межами адміністративної території с. Поториця Сокальського району. Тому заплави річки Західний Буг біля лісу, які знаходяться біля ставка, також знаходяться за межами населеного пункту с. Поториця. Враховуючи те, що заплави річки Західний Буг біля лісу знаходяться за межами населеного пункту с. Поториця, то на підставі ч.1 ст.122, п.12 Перехідних положень ЗК України повноваження сесії Поторицької сільської ради не поширюється щодо розпорядженнями даними землями. Прийнявши рішення №104 від 21.06.2011 року «Про спорудження громадського спортмайданчику на заплавах річки Західний Буг» сесія Поторицької сільської ради вийшла за межі своїх повноважень в результаті чого порушуються права позивача, передбачені ст.13 Конституції України.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 25.01.2013 року у справі № 2а-1543/12/1321 в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення повісток, а тому у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 197 КАС України їх неприбуття не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України та п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997(справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

З наведеного слідує, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Україна є демократичною, правовою державою, в якій визнається і гарантується місцеве самоврядування, що є правом територіальної громади -жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (статті 1, 7, частина перша статті 140 Конституції України).

Територіальна громада здійснює місцеве самоврядування в порядку, встановленому законом, безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина третя статті 140, частина перша статті 144 Конституції України). Акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до частини першої статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Основному Законі України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Предметами відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення. Перелік таких питань визначено у Конституції України та у законах України.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин відповідно до закону.

Виходячи з положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (частини першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Відповідно до пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності й інші повноваження.

Отже, у спорах про надання громадянам земельних ділянок ради виступають як суб'єкти владних повноважень і такі спори є публічно-правовими та підлягають вирішенню у відповідності із вимогами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таку ж правову позицію висловив й Верховний Суд України (судові рішення в адміністративних справах № 21-12а11 та № 21-367а11).

Також колегія суддів вказує на таке.

Земельні спори, у відповідності до статті 158 Земельного кодексу України, вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян.

Матеріалами справи доведено, що рішенням 9 сесії 6 скликання Поторицької сільської ради від 21.06.2011р. №104 «Про спорудження громадського спортмайданчику на заплавах річки Західний Буг» вирішено побудувати спортивний майданчик на заплавах річки Західний Буг біля лісу, та зобов'язано сільського голову виготовити відповідну документацію.

Постановою прокурора Сокальського району Львівської області від 10.01.2012 року, про відмову в порушенні кримінальної справи, в порушенні кримінальної справи стосовно голови Поторицької сільської ради Смика Р.В. за заявою Бурки Р.В. в інтересах ФГ «Бурка В.В.» відмовлено у зв'язку з відсутністю в його діях ознак злочинів передбачених ст.ст.364,365 КК України на підставі ст.6 п.1 КПК України.

Під час проведення перевірки помічником прокурора Сокальського району Перетятко М.Ю. встановлено, що сесією Поторицької сільської ради, на підставі ст.ст.31,32,33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», прийнято рішення від 21.06.2011 р. №104 «Про спорудження спортивного майданчику на заплавах річки Західний Буг», яким вирішено спорудити громадський спортивний майданчик біля лісу на заплавах річки Західний Буг. Місце під розташування спортивного майданчика відведено із земель запасу Поторицької сільської ради у запливі річки Західний Буг. Землі фермерського господарства «Бурка В.В.» межують з даною зоною відпочинку, раніше перебували в оренді фермерського господарства «Бурка В.В.» та повернуті сільській раді. Зазначена земельна ділянка відноситься до земель запасу Поторицької сільської ради, стосовно якої сесією від 21.06.2011 р. прийнято рішення.

Зазначена постанова прокурора була оскаржена до Сокальського районного суду представником фермерського господарства «Бурка В.В.» Бурка Р.В.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 17.02.2012 року дану скаргу залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Крім того, згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як передбачено ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Також позивачем не надано жодних документів на підтвердження меж земельної ділянки фермерського господарства, та належних і допустимих доказів щодо порушення права та інтересів ФГ «Бурка В.В.» при прийнятті Поторицькою сільською радою оспорюваного рішення.

Наведені позивачем доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.» залишити без задоволення, а постанову Сокальського районного суду Львівської області від 25.01.2013 року у справі № 2а-1543/12/1321 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.