Справа № 824/3546/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/3546/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

24 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: не з'явився,

представника відповідача: Гущіної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до прокуратури Чернівецької області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до прокуратури Чернівецької області про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача та просила суд залишити її без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, яка прибула в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 грудня 2008 року ОСОБА_3 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». При цьому позивач продовжував працювати в органах прокуратури України.

Наказом в.о. Генерального прокурора України від 17 квітня 2014 року №638-к старшого радника юстиції ОСОБА_3 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Чернівецької області з 18 квітня 2014 року за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Чернівецької області із запитом про причини невиплати йому грошової допомоги, що була передбачена частиною п'ятнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (станом на час призначення пенсії - 25 грудня 2008 року). Також просив нарахувати та виплатити йому грошову допомогу у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором та слідчим прокуратури.

Листом від 18 листопада 2014 року №11-2914-14 прокуратура Чернівецької області повідомила позивача про відсутність законних підстав для нарахування і виплати грошової допомоги.

Відповідач виходив з того, що за змістом статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» основною умовою для отримання грошової допомоги станом на 25 грудня 2008 року було безпосереднє звільнення працівника із займаної посади, а позивач оформив пенсію без фактичного звільнення з органів прокуратури. Тому право на отримання вказаної допомоги у нього на час оформлення пенсії не виникло. А на час звільнення ОСОБА_3 з органів прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію норма щодо виплати грошової допомоги, передбачена частиною шістнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», була виключена Законом України «Про запобігання фінансовій катастрофі та створення передумов для економічного зростання в Україні». Зміни набрали чинності з 01 квітня 2014 року. Таким чином, станом на 18 квітня 2014 року підстав для нарахування та виплати грошової допомоги ОСОБА_3 не було.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення позивачу пенсії за вислугу років - 25 грудня 2008 року) прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

За змістом наведеної норми виплата грошової допомоги можлива за умови звільнення працівників з роботи в органах прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років чи по інвалідності. Тобто виплаті такої грошової допомоги повинно передувати як набуття права на пенсію за вислугу років чи по інвалідності, так і звільнення з органів прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію.

Як вбачається з обставин справи, після призначення позивачу 25 грудня 2008 року пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» останній з органів прокуратури України не звільнився та продовжував працювати до 18 квітня 2014 року.

За таких обставин, у грудні 2008 року ОСОБА_3 не мав права на отримання грошової допомоги, передбаченої частиною п'ятнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Відтак, доводи позивача щодо наявності у нього права на отримання грошової допомоги, передбаченої частиною п'ятнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», станом на 25 грудня 2008 року - безпідставні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2014 року у справі № К/800/5267/13.

Тому, відповідач в оскаржуваному рішенні, що оформлено листом від 18 листопада 2014 року №11-2914-14, обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 в нарахуванні та виплаті грошової допомоги, передбаченої частиною п'ятнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка була чинною час призначення позивачу пенсії.

Також, суд зазначає, що Законом України «Про запобігання фінансовій катастрофі та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII було виключено частину шістнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачалось, що прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років чи по інвалідності виплачується грошова допомога у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури.

Вказані зміни набрали чинності з 01 квітня 2014 року.

Отже, станом на 18 квітня 2014 року - час звільнення позивача з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, норма щодо виплати грошової допомоги була виключена, тобто не діяла.

Таким чином, правових підстав для нарахування та виплати ОСОБА_3 грошової допомоги при звільненні його з органів прокуратури не було.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність відмови прокуратури Чернівецької області в нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 грошової допомоги.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Матохнюк Д.Б.