Справа № 817/3320/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"26" березня 2015 р. Справа № 817/3320/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень від 23.10.2014 року № , від 23.10.2014 року № .

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Зі змісту ст.67 Конституції України слідує, що обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України (п.36.1 ст.36).

Відповідно до п.36.5 ст.36 ПК України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.49.1 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний [податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п.179,1 ст.179 ПК України, платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено, що у період з 29.09.2014 року по 03.10.2014 року, на підставі наказу № 222 від 26.09.2014 року, головним державним податковим ревізором-інспектором І рангу відділу доходів і зборів з фізичних осіб Кузнецовської ОДПІ Маслій О.Н., відповідно до ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.пп.78.1.1-78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.ст.79, 82, 86 ПК України, проведено позапланову документальну невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_3) за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, за наслідками якої складено акт від 10.10.2014 року №264/17-НОМЕР_3 (а.а.с.7-15).

Згідно з висновками вказаного акта перевірки податковим органом встановлено порушення пп.16.1.2, пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, абз. А, В, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, абз.д) пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.1.167 ст.167, п.179,7 ст.179, п.44.1 ст.44, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації за 2012 рік; відсутність ведення обліку доходів та витрат за 2012 рік; заниження оподаткованого доходу отриманого як додаткове благо за період, що перевірявся, на суму 727 601,07 грн., заниження податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на суму 123 477,58 грн., які слід було сплатити до 01.08.2013 року; незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

На підставі акта перевірки від 10.10.2014 року № 264/17-НОМЕР_3 Кузнецовською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 23.10.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 154 346,98 грн. (123 477,58 грн. - за основним платежем, 30 869,40 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та від 23.10.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 510,00 грн. (а.а.с.16-17).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей з ЦБДДРФО ДПА України від 27.06.2014 року Кузнецовською ОДПІ встановлено неподання ОСОБА_4 до податкового органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік щодо доходів отриманих 30.11.2012 рік, як додаткове благо у вигляді анулювання (прощення) заборгованості Західно-Регіональним департаментом ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на загальну суму 727 601,07 грн. (а.с.48).

З метою встановлення правомірності відображення в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за ознакою " 126" (дохід, отриманий платником податків як додаткове благо), відповідачем, керуючись ст.ст.20, 73 ПК України, 25.09.2014 року до Західно-Регіонального департаменту ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" направлено відповідний запит № 2258/666/17-18-17 (а.с.47).

01.10.2014 року на вищезазначений запит податковим органом отримана відповідь за №1325/10 з доданими до неї документами, а саме: повідомлення про прощення боргу від 30.11.2012 року вих. № 2839, від 30.11.2012 року вих. № 2838, від 30.11.2012 року вих. №2837, від 30.11.2012 року вих. № 2836, додаткові угоди від 30.11.2012 року № 3 до кредитних договорів від 16.05.2007 року № Ф1-07/49270-73, від 10.12.2007 року № Ф 1-07/49270-145 та додаткові угоди від 30.11.2012 року № 4 до кредитних договорів від 15.03.2007 року № Ф 1-07/49270-50, від 25.01.2008 року № 435/08-МК (а.а.с.49-57).

Вищевказаними додатковими угодами до кредитних договорів позивача визначено, що підписанням цих додаткових угод сторони визнають наявність боргу позичальника як за виданими кредитними ресурсами так і за процентами за користування кредитними ресурсами, а також за нарахованою пенею за прострочення повернення виданих кредитних ресурсів, сплати процентів за користування кредитними ресурсами та комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як зазначено в ч.ч.2, 3 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею, в свою чергу, неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, пеня або штраф, як окремий вид неустойки, оформляється правочином (договором), який є обов'язковим для виконання сторонами відповідно до ст.629 ЦК України.

Відповідно до постанови Національного банку України від 25.01.2012 року № 23 "Про затвердження Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями" реструктуризація - це зміна істотних умов за первісним договором шляхом укладання додаткової угоди з боржником у зв'язку з фінансовими труднощами боржника (за визначенням банку) та необхідністю створення сприятливих умов для виконання ним зобов'язань за активом (зміна процентної ставки; скасування (повністю або частково) нарахованих і несплачених боржником фінансових санкцій (штрафу, пені, неустойки) за несвоєчасне внесення платежів за заборгованістю боржника; зміна графіка погашення боргу (строків і сум погашення основного боргу, сплати процентів/комісій); зміна розміру комісії).

Банком у процесі виконання кредитного договору нараховуються неустойка (пеня та/або штраф), яку, за умовами цього договору, боржник зобов'язаний сплатити. Отже, на час початку реструктуризації за кредитним договором у боржника є заборгованість як за основною сумою боргу (кредиту та нарахованих процентів за його користування), так і неустойкою, яку в результаті проведення реструктуризації банк за самостійним рішенням може анулювати.

Таким чином, аналізуючи положення вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заборгованість за прощеною неустойкою у вигляді пені або штрафу є додатковим благом платника податку.

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з абз."д" пп.164.2.17 п.16.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податків як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаною з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної даності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладання відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З наданої Західно-Регіональним департаментом ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" відповіді від 25.09.2014 року № 2258/666/17-18-17 вбачається наступне:

1. Згідно з повідомленням від 30.11.2012 року вих. № 2837, яке отримане ОСОБА_4 30.11.2012 року, відповідно до умов додаткової угоди від 30.11.2012 року № 3 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно-Західне РУ" здійснив прощення боргу за кредитним договором від 16.05.2007 року № 01-07/49270-73 в розмірі 23 058,09 дол. США (6898,17 дол. США - заборгованість за основним боргом, 16 159,92 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом). Офіційний курс НБУ станом на 30.11.2012 року - 7,993 грн. Таким чином, прощена сума в гривнях становить 184 303,31 грн. Відтак, станом на 30.11.2012 року позичальник своєчасно та у повному обсязі виконав свої зобов'язання.

2.Згідно з повідомленням від 30.11.2012 року вих. № 2836, яке отримане ОСОБА_4 30.11.2012 року, відповідно до умов додаткової угоди від 30.11.2012 року № 3 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно-Західне РУ" здійснив прощення боргу за кредитним договором від 10.12.2007 року № Ф 1-07/49270-145 у розмірі 196 727,10 грн. (50819,48 грн. заборгованість за основним боргом, 145 907,62 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відтак, станом на 30.11.2012 року позичальник своєчасно та у повному обсязі виконав свої зобов'язання.

3.Згідно з повідомленням від 30.11.2012 року вих. № 2838, яке отримане ОСОБА_4 30.11.2012 року, відповідно до умов додаткової угоди від 30.11.2012 року № 4 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно-Західне РУ" здійснив прощення боргу за кредитним договором від 15.03.2007 року № Ф 1-07/49270-50 у розмірі 212 475,50 грн. (55786,43грн. - заборгованість за основним боргом, 156 689,07 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відтак, станом на 30.11.2012 року позичальник своєчасно та у повному обсязі виконав свої зобов'язання.

4.Згідно з повідомленням від 30.11.2012 року вих. № 2839, яке отримане ОСОБА_4 30.11.2012 року, відповідно до умов додаткової угоди від 30.11.2012 року № 4 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно-Західне РУ" здійснив прощення боргу за кредитним договором від 25.01.2008 року № 435/08-МК у розмірі 134 095,16 грн. (49 150,93 грн. - заборгованість за основним боргом та 84 944,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом). Відтак, станом на 30.11.2012 року позичальник своєчасно та у повному обсязі виконав свої зобов'язання.

Таким чином, ОСОБА_4 повинен був самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації, оскільки повідомленнями від 30.11.2012 року вих. № 2839, від 30.11.2012 року вих. № 2838, від 30.11.2012 року вих. № 2837, від 30.11.2012 року вих. № 2836 Західно-Регіональний департамент ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" належним чином повідомив позивача про прощення боргу на загальну суму 727 601,07 грн. та відобразив суму анульованого (прощеного) боргу у податковому розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку у 2012 році.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо подальшого удосконалення адміністрування податків" від 06.12.2012 року № 5519-VI (набрав чинності 01.01.2013 року), було внесено зміни лише щодо порядку повідомлення банком боржника про анулювання боргу, які жодним чином не впливають на суть донарахувань, оскільки положення абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України діяли з моменту його вступу в дію, тобто з 2011 року, а тому твердження позивача про те, що віднесення прощеного боргу до додаткових благ відбулося лише на підставі вказаного закону є безпідставними та необгрунтованими.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 23.10.2014 року № , оскільки заборгованість за прощеною неустойкою у вигляді пені або штрафу є додатковим благом платника податку, яке підлягає декларуванню з відповідним його оподаткуванням, а тому воно винесене на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 03.10.2014 року Кузнецовською ОДПІ на адресу ОСОБА_4 надіслано запит за № 780/667/17-18-17 "Про надання пояснень та їх документального підтвердження" (а.с.46), який він отримав 03.10.2014 року особисто, однак позивачем не було надано жодної відповіді, документів та письмових пояснень щодо причин їх відсутності також не надано.

Зі змісту пп.121.1 ст.121 ПК України слідує, що у разі незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Враховуючи викладене, застосування відповідачем до позивача оспорюваним податковим повідомленням-рішенням від 23.10.2014 року № штрафу у розмірі 510,00 грн. здійснено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 23.10.2014 року № , від 23.10.2014 року № доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Кузнецовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області м-н Будівельників,1,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

- ,