Справа № П/811/419/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року Справа № П/811/419/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", 27500, м.Світловодськ, Кіровоградської обл., вул. Заводська, 3-Б

до відповідача: Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, 27501, м. Світловодськ, Кіровоградської обл., вул. Леніна, 14

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю:

секретаря судового засідання - Черної О.Ю.,

представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

Приватне підприємство "Спецзовнішкомплект" звернулось з позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 23.01.2015 року, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 142779,17 грн.;

- № від 23.01.2015 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 22055,83 грн.;

- № від 23.01.2015 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 6500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що не допускав порушень при формуванні податкового кредиту з ПДВ та валових витрат, а тому вважає податкові повідомлення-рішення такими, що не відповідають чинному законодавству.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.194).

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.192). Натомість суд визнає клопотання необґрунтованим належними доказами та не вбачає перешкод в подальшому розгляді даної справи.

У відповідності до ч.1 ст.41 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2014 року посадовими особами відповідача здійснено невиїзну позапланову документальну перевірку позивача з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Техпромсфера» за березень 2014 р. та з ТОВ «МДНС» за липень 2014 р., подальшої реалізації (використання) придбаних ТМЦ (робіт, послуг) та податку на прибуток за 2014 р., за результатами якої складено акт від 30.12.2014 року №5/2200/23222306, висновками якого, зокрема, є порушення, на думку відповідача:

- п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (далі - ПК Ураїни) від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством завищено валові витрати за 9 місяців 2014 року всього в сумі 142779,17 грн., наслідком чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування на загальну суму 142 779,17 грн.;

- п.44.1 ст.44, пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту по операціям за квітень, липень 2014 р. на загальну суму ПДВ 28555,83 грн., в т.ч. за квітень 2014 року на суму 22055,83 грн., за липень 2014 р. на суму 6500,00 грн.;

- п. 200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого по операціям з ТОВ «Техпромсфера» та ТОВ «МДНС» завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 28555,83 грн., в т.ч. за квітень 2014 р. в сумі 22055,83, за липень 2014 р. в сумі 6500,00 грн. (а.с.17-37).

У зв'язку з виявленими порушеннями відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення (а.с.11-13).

Судом встановлено, що позивачем до Світловодської ОДПІ подано податкову декларацію з ПДВ за квітень 2014 року. В декларації задекларовано від'ємне значення суми податку на додану вартість, в тому числі, і з огляду на віднесення до складу податкового кредиту за вказаний звітний період ПДВ у сумі 22055,83 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ «Техпромсфера» з надання транспортних послуг по перевезенню соняшнику від СТОВ «Україна» (а.с.53-55, 125-132). Надання даних транспортних послуг підтверджується відповідними актами про надання послуг, товарно-транспортними накладними (а.с.51,52, 56-66). Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується платіжними дорученнями та вказано перевіряючими в акті перевірки (а.с.48-50).

Також, позивачем до Світловодської ОДПІ подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2014 року, в якій віднесено до складу податкового кредиту за вказаний звітний період ПДВ у сумі 6500,00 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ «МДНС» з надання транспортних послуг по перевезенню вантажу, на підставі договору поставки (а.с.40, 41, 117-124). Надання даних транспортних послуг підтверджується відповідними актами про надання послуг, товарно-транспортними накладними (а.с.42, 47).Оплату вартості позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується платіжним дорученням та вказано перевіряючими в акті перевірки (а.с.38, 39).

Підставою для зменшено суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток став висновок контролюючого органу, викладений в акті перевірки про завищення задекларованих показників у рядку 05 «Витрати операційної діяльності», в тому числі 05.1 Декларацій «собівартість придбаних (виготовлених та реалізованих товарів (робіт, послуг)» за 9 місяців 2014 року в загальній сумі 142779,17 грн., у тому числі по взаємовідносинах з ТОВ «Техпромсфера» в сумі 110 279,17 грн. та ТОВ «МДНС» у сумі 32500 грн., за операціями, що описані вище.

Як випливає зі змісту акта № 5/2200/23222306 від 30.12.2014 р., в його основу покладено акти ДПІ у Печерському районі м. Києва №1844/26-55-22-07/38935607 від 03.07.2014 р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Техпромсфера» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.» та №2574/26-55-22-09/39046875 від 26.08.2014 р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «МДНС» щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період липень 2014 р.».

В даних актах вказано, що податковим органом не встановлено наявність трудових ресурсів, складських приміщень та іншого майна (технічного персоналу, основних фондів, транспортних засобів), які економічно необхідні для здійснення діяльності даного виду, що свідчить про відсутність умов для досягнення результатів відповідної господарської діяльності.

Суд вважає таку позицію Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області безпідставною з огляду на наступне.

Згідно з п.138.1 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операцій.

Відтак, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Норми аналогічного змісту містить «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704.

Згідно п. 2.4 даного Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи від імені яких складений даний документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.16 даного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V ПК України.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України).

Згідно п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З аналізу зазначених норми суд вбачає, що визначальним фактором для формування витрат та податкового кредиту платником податку є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ одним із видів діяльності ПП "Спецзовнішкомплект"є, зокрема, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с.67).

На підтвердження використання придбаного товару у своїй господарській діяльності ПП "Спецзовнішкомплект" надало копії звітів з праці за 2014 р., копії виробничих звітів за квітень, липень 2014 р. в цехах приймання, сушки, зберігання та переробки насіння соняшнику, оборотно-сальдові відомості, договір оренди, акт прийому - передачі (а.с.95-110).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що витрати понесені позивачем за реальними господарськими операціями з ТОВ «Техпромсфера» та ТОВ «МДНС», безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства, а тому рішення № від 23.01.2015 року, № від 23.01.2015 року, № від 23.01.2015 року є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 342,67 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23 січня 2015 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією, яким Приватному підприємству "Спецзовнішкомплект" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 142779,17 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23 січня 2015 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією, яким Приватному підприємству "Спецзовнішкомплект" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 22055,83 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23 січня 2015 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією, яким Приватному підприємству "Спецзовнішкомплект" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 6500,00 грн.

Присудити Приватному підприємству "Спецзовнішкомплект", судовий збір в сумі 342,67 грн. (триста сорок дві грн. 67 коп.) із Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова