Справа № 2а-673/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 березня 2015 року м.Київ В/800/1267/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Голяшкін О.В., Леонтович К.Г., Чалий С.Я., Мороз Л.Л., Розваляєва Т.С.,

перевіривши заяву ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2014 року у справі №К/800/47989/13 за позовом ОСОБА_6 до Боярської міської ради, Управління державного комітету із земельних ресурсів в Києво-Святошинському районі, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та державного акту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2014 року у даній справі на підставі п.1 ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме п.б ч.2 ст.198 Земельного кодексу України.

В обґрунтування вимог заявник додає копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2011 року у справі №К-28739/10 та від 05 лютого 2013 року у справі №К/9991/26332/12.

Відповідно до положень п.1 ст.237 КАС України заява про перегляд судового рішення може бути подана виключно за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень, спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, залишено без змін постанову Києво-Сятошинського районного суду Київської області від 05 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року. Вказаними судовими рішення відмовлено у задоволенні позову про визнання бездіяльності Боярської міської ради неправомірною, скасування рішень Боярської міської ради від 30 березня 2010 року №46/2389 про передачу у спільну сумісну власність присадибної ділянки за адресою АДРЕСА_1 та від 29 липня 2011 року №49/2891 про затвердження технічної документації із землеустрою зі складання державного акту у спільну сумісну власність на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, з висновками яких погодився й Вищий адміністративний суд України, виходили із того, що у Боярської міської ради не було передбачених чинним законодавством перешкод для розгляду питання щодо передання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 і що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв на підставі закону, в межах своїх повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з дотриманням всіх інших принципів, зазначених у ст.2 КАС України, що унеможливлює задоволення адміністративного позову про визнання протиправними дій міської ради та скасування рішень.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2011 року у справі №К-28739/10, на яку посилається заявник в обґрунтування неоднакового застосування норм матеріального права, залишено без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування рішення Артемівської районної у м.Луганську ради від 25 листопада 2005 року №222/52 щодо надання у приватну власність шляхом приватизації земельну ділянку площею 0,0938 га та державного акту від 07 липня 2006 року серії ЯБ №457350 про право власності на земельну ділянку. Суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що при наданні ділянки у власність порушено порядок відведення земельних ділянок у власність, зокрема, відсутній акт узгодження меж з суміжними земельними ділянками. Спір про встановлення меж суміжних земельних ділянок судом в порядку цивільного судочинства не вирішувалося, тому суди визнали, що рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки у власність без встановлення її меж є передчасним.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2013 року у справі №К/9991/26332/12, на яку також посилається заявник, судами задоволений позов про визнання протиправним та скасування рішення Вінницької міської ради від 24 червня 2010 року за №2879 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельної ділянки у власність, з підстав порушення процедури та порядку ухвалення спірного рішення, складання та видачі державного акту на право власності на землю, порушення прав позивача як власника суміжної ділянки.

Зі змісту наведених рішень касаційних судів вбачається, що підстави позовних вимог та фактичні обставини у вказаних справах є різними, тому відсутні підстави вважати, що судами касаційної інстанції зроблені протилежні висновки щодо позовних вимог внаслідок неоднакового застосування одних і тих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстави для допуску справи до провадження для перегляду судового рішення Верховним Судом України відсутні.

Керуючись ст.ст.237, 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження заяви ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді