Справа № 814/2669/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 р. Справа № 814/2669/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Єнтіна А. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредит Колекшн Груп" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредит Колекшн Груп" про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.08.2014 р. № та №, мотивуючи свої вимоги тим, що податкові повідомлення - рішення прийняті з порушенням норм законодавства та підлягають скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 26.08.2014 р. №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 26.08.2014 р. №.

В апеляційній скарзі Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату , час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.09.2008 р. між ТОВ "Кредит плюс" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № С002511.

29.06.2011 р. ТОВ "Кредит Колекшн Груп" та ТОВ "Кредит плюс" уклали договір факторингу №05-1-160. На підставі цього договору та Акту приймання-передачі Реєстру боржників до нього, ТОВ "Кредит Колекшн Груп" отримало право грошової вимоги до низки боржників, у тому числі до ОСОБА_2, яке першочергово виникло у ТОВ "Кредит плюс" на підставі укладеного договору №С002511 від 24.09.2008 р.

22.11.2011 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Кредит Колекш Груп" була підписана Угода про списання та розстрочку №2845814, відповідно до умов якої ТОВ "Кредит Колекш Груп" здійснив прощення (списання) заборгованості в частині вимог по сплаті відсотків (плати за кредит) у розмірі 43945,44 грн. за Кредитним договором №С002511 від 24.09.2008 р., укладеного між позивачем та ТОВ "Кредит Плюс".

Відмова від частини заборгованості, а саме відсотків (плати по кредиту), у розмірі 43945,44 грн. була підтверджена Довідкою ТОВ "Кредит Колекш Груп" №АУ00005611 від 07.05.2012 р. про виконання грошового зобов'язання.

Позивач до ДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік не подавала.

З 28.07.2014 р. по 30.07.2014 р. ДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача - ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 рік.

За результатами проведеної перевірки ДПІ складено акт №606/14-03-17-03-08/НОМЕР_1 від 04.08.2014 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету позивачем. На підставі акту перевірки, ДПІ 26.08.2014 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за основним платежем на 7256,13 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 1814,03 грн., податкове повідомлення-рішення від 26.08.2014 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за штрафними (фінансовими) санкціями на 170,00 грн.

Як зазначає відповідач у акті перевірки, відповідно до податкової інформації ОСОБА_2 протягом перевіряємого періоду отримувала доходи, які згідно з ПК України підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи. Згідно з даними ЦБД ДРФО від 11.07.2014 р. №411, позивач у 2 кварталі 2012 р. отримала дохід за 126-ю ознакою від ТОВ "Кредит Колекш Груп" у сумі 43945,44 грн., який не був відображений у декларації про майновий стан за 2012 рік як такий, що підлягає оподаткуванню відповідно до частини "д" п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що прощена позивачу заборгованість, а саме відсотків (плати по кредиту), у розмірі 43945,44 грн. не є його доходом та додатковим благом у сенсі Податкового кодексу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.54 ПКУ доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з п.162.1 ст.162 КАС України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2ст.164 ПК України.

Відповідно до пп.«д» пп.164.2.17 ПКУ до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

За визначенням пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п.3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року за №46/18784, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Враховуючи наведені нормативні положення, колегія суддів зазначає, що основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній форм, а тому відсотки за користування кредитом, які нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не можуть вважатися доходом платника податків, який в розумінні ПК України підлягає оподаткуванню, про що також вірно зазначив і суд першої інстанції.

Факт того, що анульована (прощена) банком сума заборгованість позивача на суму 43945, 44 грн. включає в себе лише проценти, відповідачем не заперечується та підтверджується довідкою банку від 07.05.2011 року.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає помилковим висновок акту перевірки про отримання позивачем додаткового блага на суму анульованої (прощеної) банком заборгованості позивача по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 43 945, 44 грн.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко