Справа № 806/4195/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Житомир справа № 806/4195/14

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря Коваля О.В.,

за участі представника позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у кому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 21.08.2014, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 15442,75 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем в порушення приписів п. 80.4 ст. 80 Податкового кодексу України, контрольна закупка не проводилась, а тому висновки актуперевіркии не відповідають дійсності. Зокрема, з 01.08.2014 горілка "Житомир" у магазині позивача не реалізовується. Також, горілка "Неміров лайт" за ціною 39,00 грн не реалізовувалась, і мінімальна ціна даної горілки становить 37,90 грн, оскільки її міцність - 38%. Стосовно реалізації "Скотч" 0,7 л 40% за ціною 100,00 грн 12.07.2014, то незрозуміло звідки взявся у інспектора вказаний чек та чим підтверджується факт реалізації саме віскігромадянамм, оскільки у чеку не вказано, що реалізовувалось віскі. Також, продавець не реалізовувала перевіряючому та громадянам цигарок "Кент нанотек 2.0 блу" за ціною 16.50 грн, оскільки у чеку, на який посилається перевіряючий, зазначено цигарки "Кент слім", які дійсно коштували 15,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Наголошувала на тому, що фактично розрахункова операція не відбулась, реалізації горілчаних та тютюнових товарів не відбулося, оскільки пробиття чеку не являється фактом продажу, так як немає прийняття від покупця готівкових коштів. Зазначила, що на наступний день ФОП ОСОБА_1 було складено акт про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків розміром 95,50 грн. Щодо реалізації "Скотч" 0,7 за ціною 100,00 грн 12.07.2014, то вказаний чек був вибитий помилково при програмуванні касового апарату, та не являється чеком на продаж віскі, що підтверджується актом від 12.07.2014.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що 01.08.2014 посадовими особами Головного управління Міндоходів у Житомирській області проведено фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить суб'єкту господарювання - ОСОБА_1, за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами № 65/21/НОМЕР_2 від 07.08.2014 (а.с. 32).

У ході перевірки встановлено:

- факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімально-роздрібні, а саме: 01.08.2014 фіскальний чек № 2201 реалізовано одну пляшку горілки "Житомир" 0,5 л 40% за ціною 35,00 грн, 01.08.2014 фіскальний чек № 2202 реалізовано одну пляшку горілки "Неміров лайт" 0,5 л 40% за ціною 39,00 грн, 12.07.2014 фіскальний чек № 1960 реалізовано одну пляшку віскі "Скотч" 0,7 л 40% за ціною 100,00 грн, чим порушено постанову КМУ від 30.08.2008 № 957 із змінами, внесеними постановою КМУ від 11.06.2014 № 177;

- факт реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими за встановлені максимальні роздрібні, а саме: 01.08.2014 фіскальний чек № 2215 продавцем ОСОБА_2 реалізовано одну пачку цигарок "Кент нанотек 2.0 блу" за ціною 16.50 грн, ціна на пічці, встановлена виробником 15,00 грн - дата виробництва 12.08.2013, чим порушено ст. 11-1 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР та ст. 221 ПКУ від 02.12.2010 із змінами та доповненнями;

- факт неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: відсутні накладні на алкогольні напої, реалізовані за заниженими цінами на суму 174,00 грн, чим порушено п. 12 ст. 3 ЗУ від 06.07.1995 № 265-93-ВР.

На підставі акту перевірки № 65/21/НОМЕР_2 від 07.08.2014, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2014, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 15442,75 грн (а.с. 12).

Не погодившись із рішенням відповідача, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

Перевіряючи спірне податкове повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1, 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Представником позивача та показами свідка - продавця ОСОБА_2 підтверджено, що копія наказу та направлень на перевірку були вручені перевіряючими продавцю ФОП ОСОБА_1

Згідно п. 80.4 ст. 80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Представник позивача наголошувала на тому, що контрольна закупка посадовими особами відповідача не проводилась, натомість, перевіряючі просили продавця вибити чеки на горілку та цигарки.

Однак, такі доводи спростовані наступним.

У ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" наведено визначення термінів, зокрема:

реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Законом покладено обов'язок на суб'єкта господарювання видавати особі, яка отримує товар розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Із матеріалів справи слідує, що 01.08.2014 продавцем ФОП ОСОБА_1 було реалізовано пляшку горілки "Житомир" 0,5 л 40% вартістю 35,00 грн та пляшку горілки "Неміров лайт" 0,5 л 38% вартістю 39,00 грн (а.с. 37).

Отже, факт продажу товарів підтверджується відповідним розрахунковим документом.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон України № 481/95-ВР).

Згідно зі ст. 15 Закону України №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватись суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Відповідно до ч. 1, абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

За приписами ст. 18 Закону України № 481/95-ВР, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2014 № 177 "Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. N 957 встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

В примітках даної постанови встановлений порядок визначення мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів.

Отже, ціна на горілку ємністю 0,5 л 40% становила 39,90 грн, на горілку ємністю 0,5 л 38% - 37,91 грн.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що пляшка горілки "Неміров лайт" міцністю 38% реалізована позивачем за ціною 39,00 грн, яка не є нижчою мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2014 № 177 "Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. N 957".

З огляду на що, висновки акту перевірки у цій частині спростовані.

Також, не знайшов свого підтвердження факт реалізації позивачем віскі "Скотч" 0,7 л 40% за ціною 100,00 грн.

У ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що чек № 1960 від 12.07.2014 вибитий помилково при програмуванні касового апарату, що підтверджується актом від 12.07.2014 (а.с. 97).

Крім того, у Z-звіті за 12.07.2014 (а.с. 73) відсутні відомості, які б стверджували про реалізацію ФОП ОСОБА_1 віскі "Скотч" 0,7 л.

Проте, суд погоджується із доводами контролюючого органу про реалізацію позивачем пляшки горілки "Житомир" ємністю 0,5 л міцністю 40% за ціною, нижчою за встановлені мінімально-роздрібні.

Згідно чеку № 2201 від 01.08.2014 вказана пляшка горілки була реалізована за 35,00 грн, у той час, як мінімальна ціна, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2014 № 177 "Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. N 957", на горілку ємністю 0,5 л 40% становила 39,90 грн.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача та свідка про те, що горілка "Житомир" не реалізовувалась, так як в продаж давно не поступала, і на вітрині магазину була горілка "Житомир - Сучасна", "Житомир - Класична", "Житомир - Стандартна", а горілка "Житомир" запрограмована у РРО за старою ціною.

Проте, із Z-звіту за 01.08.2014 (а.с. 79) слідує, що горілка "Житомир" за 18.07.2014 була реалізована у кількості 2 пляшки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що факт реалізації позивачем пляшки горілки "Житомир" 0,5 40% за ціною нижчою, встановлених мінімальних роздрібних цін, підтверджений у ході судового розгляду справи і застосування відповідачем фінансових санкцій у розмірі 5000,00 грн (мінімального розміру санкції) є правомірним.

Також, актом перевірки зафіксовано факт неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: відсутні накладні на алкогольні напої, реалізовані за заниженими цінами на суму 174,00 грн.

Відповідно до п. 80.7 ст. 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

У ході судового розгляду справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про проведення перевірки, проте у зв'язку із перебуванням на лікарняному бути присутньою під час проведення перевірки вона не могла.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Приписами ст. 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ході судового розгляду справи встановлено, що під час проведення перевірки, перевіряяючим не було надано накладних на реалізовані алкогольні напої.

Даний факт підтверджений і поясненнями представника позивача, із яких слідує, що накладні на товар зберігаються не в магазині, а у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Також з'ясовано, що відповідачам про наявність акту від 12.07.2014 про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків розміром 100,00 грн по фіскальному чеку від 12.07.2014, стало відомо лише у ході судового розгляду справи.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що відповідачі на протязі 10 днів могли переконатись у помилковості висновків акту перевірки та звірити реалізацію товару по книжці КОРО, оскільки позивач не скористався правом, гарантованим йому ст. 86 ПК України, і не надав письмових заперечень та документів, які б спростували висновки акту.

Натомість акт перевірки підписаний уповноваженою особою позивача без жодних зауважень.

Враховуючи те, що позивачем та/або його уповноваженою особою під час проведення перевірки не надано контролюючому органу накладних на реалізовані алкогольні напої, суд вважає правомірним застосування до позивача фінансової санкції на підставі ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Також, у ході перевірки встановлено факт реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими за встановлені максимальні роздрібні.

З приводу виявленого порушення, суд зазначає наступне.

Згідно фіскального чеку № 2215 від 01.08.2014 продавцем ОСОБА_2 реалізовано одну пачку цигарок "Кент нанотек 2.0 блу" за ціною 16.50 грн, у той час як ціна на пачці, встановлена виробником 15,00 грн - дата виробництва 12.08.2013.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України № 481/95-ВР, встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Згідно п. 221.3 ст. 221 ПК України, за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів одного найменування, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими ніж ті, що зазначені на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

У судовому засіданні свідок - продавець ОСОБА_2 не спростувала факт реалізації пачки цигарок "Кент нанотек 2.0 блу", проте зазначила, що не пам'ятає чи були оплачені ці цигарки.

Представник відповідача - перевіряючий пояснив, що придбав пачку цигарок за власні кошти, і дану пачку зберігає й досі як доказ продажу тютюнових виробів за ціною, вищою ніж та, яка зазначена виробником.

Представник позивача обґрунтовуючи свою правову позицію, акцентувала увагу суду на тому, що у чеку зазначено "Кент слім", а не "Кент нанотек 2.0 блу". Проте, представник відповідача наголошував на тому, що розрахункові документи, що друкуються реєстратором розрахункових операцій, містять неповну назву товару.

Із опису тютюнових виробів, що зберігались у магазині ФОП ОСОБА_1, вбачається, що у залишку в наявності цигарки:

- Кент HD уайт у кількості 6 пачок, вартістю по 16,00 (№ 55);

- Кент HD сільвер у кількості 2 пачки, вартістю по 16,50 (№ 56);

- Кент HD блу у кількості 5 пачок, вартістю по 16,00 (№ 57);

- Кент HD неві блу у кількості 8 пачок, вартістю по 16,50 (№ 58);

- Кент нанотек 2.0 уайт у кількості 11 пачок, вартістю по 16,50 (№ 59);

- Кент нанотек 2.0 сільвер у кількості 16 пачок, вартістю по 16,50 (№ 60);

- Кент нанотек 2.0 блу у кількості 12 пачок, вартістю по 15,00 (№ 61);

- Кент свіч у кількості 14 пачок, вартістю по 17,00 грн (№ 62).

Із пояснень ОСОБА_2 до акту перевірки (а.с. 36) вбачається, що нею 01.08.2014 реалізовано 1 пачку цигарок "Кент нанотек 2.0 блу" дата виробництва 12.08.2013 за ціною 16.50 грн фіскальний чек № 2215. Ціна, встановлена виробником на пачці, - 15,00 грн. Завищення максимальної роздрібної ціни відбулось, тому що наступна партія цигарок від 27.05.2014 із встановленою ціною 16,50 грн, а за ціною 15,00 грн - залишилась одна пачка.

Представником позивача до матеріалів справи долучено звіти артикулів, з яких вбачається, що назва цигарок Кент зазначається повністю і відповідно за кожний вид цигарок встановлена ціна, проте дані звіти датовані 04.11.2014 (а.с. 78).

Крім того, із доданого до матеріалів Z- звіту за 12.07.2014 (а.с. 73) вбачається реалізація цигарок "Кент слім" у кількості 2 пачок загальна вартість 33,00 грн.

Відповідно до абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень.

У ході судового розгляду справи безспірно встановлено факт продажу саме цигарок "Кент нанотек 2.0 блу" за ціною, вищою від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками, а доводи позивача різняться із показами свідка ОСОБА_2

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що кошти за придбану горілку та цигарки не були внесені до каси, оскільки ці твердження спростовані у ході судового розгляду справи.

Зокрема, за цигарки розраховувався особисто перевіряючий, проте акт від 02.08.2014 містить відомості про помилково вибиті розрахункові документи, у тому числі і на суму 16,50 грн (а.с. 96).

Як визначив Верховний Суд України в постанові вiд 24.12.2010, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Отже, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Зазначене узгоджується з приписами ч. 1 ст. 67 Конституції України, відповідно до яких кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Тому процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України вiд 29.05.2014 № К/800/32767/13, вiд 13.03.2014 № К/800/31609/13, вiд 13.02.2014 № К/800/31023/13

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Обов'язок доказування визначений у ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, ч. 1 даної норми встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина друга даної статті визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов'язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводів відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 10 березня 2015 р.