Справа № 2а-17766/12/2670
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Київ К/800/21799/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про скасування наказу,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась з позовом про скасування наказу № 32 від 16 листопада 2012 року.

Позовні вимог мотивовані тим, що спірний наказ відповідача є протиправним та прийнятий з перевищенням повноважень визначених Законом, оскільки анулювання дозволу на будівництво житлового будинку здійснено не у порядку передбаченому п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме попередньо на позивача не було накладено штрафні санкції за перешкоджання проведенню перевірки.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 16 листопада 2012 року за №32 "д", яким анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва приватного житлового будинку за адресою: м. Київ, вул.. Мічуріна 52, від 20 липня 2010 року № 52 №2101-Пч/С.

Рішення мотивовані тим, що відповідачем протиправно та без законних на те підстав прийнято наказ про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт.

У касаційній скарзі Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві було видано позивачці дозвіл № 2101- № 32 «д» від 20 липня 2010 року на виконання будівельних робіт. Наказом від 16 листопада 2012 року анульовано даний дозвіл. Як вбачається з даного наказу, виданий позивачу дозвіл анульовано у зв'язку з недопущенням посадових осіб відповідача на об'єкт із будівництва приватного житлового будинку, що зафіксовано в актах про недопущення посадових осіб інспекції на об'єкти будівництва для виконання покладених на них функцій від12 листопада 2012 року та 14 листопада 2012 року.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у разі перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю, якщо таке перешкоджання було здійснено протягом одного року після накладення штрафу за зазначене порушення.

Вказаною нормою визначено право відповідача анулювати дозвіл на виконання будівельних робіт у разі перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за умови, якщо таке порушення було здійснено протягом одного року після накладення на позивача штрафу за зазначене порушення, тобто повторно протягом року після накладення на позивача штрафних санкцій за аналогічне порушення законодавства.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що інспекцією надано постанову № 212/12 від 06 грудня 2012 року, якою на позивача накладено санкції за перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, проте судами правильно не було її взято до уваги, оскільки дана постанова прийнята вже після оскаржуваного наказу.

В свою чергу відповідачем не було надано доказів, що на позивача було накладено штрафні санкції за перешкоджання проведенню перевірки, а отже спірний наказ про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт є протиправним та таким, який винесено без законних на те підстав.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а спірний наказ відповідача є протиправним.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 224, 230, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві - відхилити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець