Справа № 296/11076/14-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рожкова О.С.,
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"18" березня 2015 р. Справа № 296/11076/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі Ковальчук А.О. ,

за участю позивача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "09" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Комунальне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №3" Житомирської міської ради про визнання п.3 рішення протиправним та його скасування ,

ВСТАНОВИВ:

Корольовський районний суд м. Житомира в задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання п. 3 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 113 від 20.03.2013 року протиправним та його скасування відмовив.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з"ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач, зокрема зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги, що вона працювала і малярем і двірником за сумісництвом, про що зазначено в додатку № 1 до рішення Корольовського райвиконкому від 17.04.91 р. № 183; рішення ВЖРЕП № 3 про надання їй службової квартири як двірнику розглядалось на засіданні громадської комісії по житловим питанням 10.04.1991 р. і Корольовському райвиконкомі м. Житомира - 17.04.1991 р., про що також вказано у згаданому додатку; позивач вважає, що вона може ставити питання про виключення квартири зі складу службових, оскільки пропрацювала на підприємстві майже 16 років; звільнилась з роботи 19.05.2003 року за власним бажанням і продовжує проживати в квартирі на даний час; оскільки ВЖРЕП № 3 не ставить питання про виселення її із службової квартири, то вважає, що потреба у використанні квартири як службової відпала; вказує, що вона є належним позивачем у справі, враховуючи, що спірне рішення порушує її права, а також, що є безпідставним висновок суду про те, що у суду відсутні правові підстави зобов"язувати виконавчий комітет міської ради виключати спірну квартиру із числа службових.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, враховуючи таке.

Позивач звернулась до суду адміністративним позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.38-40), просить визнати пункт 3 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 113 від 20.03.2013 року «Про виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових» протиправним та його скасувати; зобов'язати виконавчий комітет Житомирської міської ради, виключити з числа службових - квартиру АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що зареєстрована та постійно проживає з сім'єю в квартирі № 62 по вул. Адмірала Щасного. 111 (Черняховського, 11/1) в м. Житомирі. Зазначена квартира є службовою КП «ВЖРЕП № 3» Житомирської міської ради та була надана позивачу рішенням виконавчого комітету Корольовської районної Ради народних депутатів від 17.04.1991 року № 183, оскільки вона працювала на підприємстві двірником. 28 грудня 2012 року КП «ВЖРЕП № З» Житомирської міської ради звернулось до виконавчого комітету Житомирської міської ради з клопотанням про виключення квартири з числа службових. Однак, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 113 від 20.03.2013 року КП «ВЖРЕП № 3» відмовлено у виключенні квартири з числа службових жилих приміщень. Вважає, що рішення виконкому є неправомірним, оскільки порушує її Конституційне право на житло.

Відповідач проти позову заперечує, вказавши у письмових поясненнях (а.с.31-32), що позивачу було надано службову квартиру, як такій, що працювала на посаді двірника, однак відповідно до запису в трудовій книжці з 08.07.1987 року позивач прийнята маляром 4 розряду в ЖЕУ-3, а з 06.11.1997 року переведена на посаду комірника, на якій перебувала до 19.05.2003 року. Однак, в Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37, відсутня така категорія працівників, як малярі, тому службове приміщення надано ОСОБА_3 безпідставно і з порушенням житлового законодавства, у зв'язку з чим виконавчим комітетом правомірно прийнято рішення від 20.03.2013 року № 113 "Про виключення з числа службових жилих приміщень" про відмову КП «ВЖРЕП № З» у виключенні трикімнатної квартири АДРЕСА_1 з числа службових.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що за клопотанням ВЖРЕО району рішенням виконавчого комітету Корольовської районної Ради народних депутатів від 17.04.1991 року № 183 "Про надання квартир громадянам району" трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 включено до числа службових (а.с.13).

Відповідно додатку №1 до рішення №183 у списку громадян, які знаходяться на квартирному обліку на підприємствах та організаціях Корольовського району м. Житомира, і яким надається житлова площа, позивач ОСОБА_3 з сім'єю отримала службове житло - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.14).

Спірна квартира є службовою КП "ВЖРЕП № 3" Житомирської міської ради. На момент отримання позивачем ордера на квартиру підприємство мало назву - Виробниче житлове ремонтно- експлуатаційне підприємство № 3 (а.с.16).

28.12.2012 року Комунальне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3" Житомирської міської ради звернулося Житомирської міської ради з клопотанням про виключення трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з числа службових, тому що ОСОБА_3 працювала в КВЖРЕП №3 з 08.07.1987 року по 06.11.1997 р. на посаді маляра, з 06.11.1997 р. по 19.05.2003 р. - на посаді комірника, 19.05.2003 р. була звільнена з роботі за власним бажанням (а.с.18).

На повторне звернення КП «ВЖРЕП №3» від 18.06.2014 року (а. с. 19) Виконавчим комітетом Житомирської міської ради надано витяг з рішення №113 від 20.03.2013р. «Про виключення з числа службових приміщень», яким відмовлено КП «ВЖРЕП №3» в задоволенні клопотання про виключення з числа службових жилих приміщень квартири АДРЕСА_1 (а.с.21).

Відмовляючи в задоволенні клопотання, відповідач вказав в рішенні, що житлове приміщення надано ОСОБА_3 не за Переліком категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37, тобто надано безпідставно, з порушенням житлового законодавства.

Відповідно до 1 статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Статтею 124 ЖК України встановлено, що робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до статті 125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено, зокрема осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Згідно із частиною 1 статті 121 ЖК України порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. N 37 "Про службові приміщення".

Відповідно до пункту 6 Положення жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Позивач вважає, що квартира має бути виключена із числа службових з тих підстав, що вона пропрацювала на підприємстві майже 16 років, звільнилась з роботи 19.05.2003 року за власним бажанням і продовжує проживати в квартирі на даний час. Відповідно до ст. 125 ЖК України не може бути виселена з службової квартири без надання іншого жилого приміщення. Вказує також, що потреба у використанні квартири як службової відпала, оскільки вона протягом 12 років після звільнення з роботи проживає в даній квартирі, але КП "ВЖРЕП № 3" не ставить питання про виселення її із службової квартири.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача, оскільки відповідно до вказаних вище вимог чинного законодавства жиле приміщення виключається із числа службових у тому випадку, коли відпала необхідність у використанні цього приміщення як службового. Сам по собі факт проживання у службовому приміщенні особи, яка користується пільгами ст. 125 ЖК України та не може бути з нього виселена, не є підставою для виключення приміщення з числа службових.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у рішеннях: р/н 2274715, 8902772, 6968494.

Крім того, із змісту пункту 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР вбачається, що саме КП "ВЖРЕП 3" має звернутись з клопотанням до виконавчого комітету про виключення жилого приміщення з числа службових, обгрунтувавши, чому відпала потреба в такому його використанні.

Однак, КП "ВЖРЕП № 3" у своїх зверненнях до міської ради взагалі не вказало, що відпала потреба у використанні квартири як службової, зазначивши лише період роботи позивача на підприємстві та те, що вона з 19.05.2003 р. звільнена з роботи за власним бажанням (а. с. 13, 14).

Проте, як вже зазначалось вище, вказані обставини не можуть бути підставою для виключення приміщення з числа службових.

Позивач не довела суду наявність того факту, що у КП "ВЖРЕП № 3" відпала необхідність у використанні квартири як службової.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Враховуючи, що суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову (хоча і з інших підстав), рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "09" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2,3 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10014; представнику позивача - адвокату Карпінському Є.А., 10014 АДРЕСА_2

4- відповідачу Виконавчий комітет Житомирської міської ради майдан С.П. Корольова, 4/2,м.Житомир,10014

5 - третій особі: Комунальне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №3" Житомирської міської ради - вул. М.Бердичівська,4,м.Житомир,10014,