Справа № 2а-3264/12/0370
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015р. Справа № 9104/180470/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Ковель Волинської області

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2012р. у справі №2а/0370/3264/12

за позовом ОСОБА_1, м.Ковель Волинської області

до відповідача-1: Ковельської районної державної адміністрації, м.Ковель Волинської області

відповідача-2: Головного управління Держкомзему України у Волинській області, м.Луцьк

відповідача-3: Державного підприємства "Ковельське лісове господарство", м.Ковель Волинської області

третя особа, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Зеленська сільська рада Ковельського району Волинської області, с.Зелена Ковельського району Волинської області

про зобов'язання вчинити дії щодо вилучення земельної ділянки із земель лісового фонду, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2012р. позивач: ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів: Ковельської районної державної адміністрації, Головного управління Держкомзему України у Волинській області, Державного підприємства "Ковельське лісове господарство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Зеленська сільська рада Ковельського району, про зобов'язання Ковельську районну державну адміністрацію вилучити земельну ділянку із земель лісового фонду земель ДП "Ковельське лісове господарство" орієнтованою площею 0,25га для передачі у власність ОСОБА_1 та дати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її у власність ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; зобов'язання Державного підприємства "Ковельське лісове господарство" погодити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,25га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; зобов'язання Головного управління Держкомзему у Волинській області та Ковельської районної державної адміністрації провести реєстрацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та видати державний акт на право приватної власності на землю.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2009р. успадкував після смерті батька - ОСОБА_2 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивач звернувся до Ковельської районної державної адміністрації Волинської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування власного будинку. Однак, листом від 23.09.2011р. №Л-1271 Ковельська РДА повідомила, що у зв'язку з тим, що земельна ділянка знаходиться на землях лісового фонду, райдержадміністрацією направлено відповідний лист на адресу ДП "Ковельське лісове господарство" з проханням виключити зі складу земель ДП "Ковельське лісове господарство" земельну ділянку на якій побудовано і приватизовано житловий будинок. Останнє листом №494 від 19.08.2012р. повідомило позивача, що у зв'язку з дією розпорядження Кабінету Міністрів України "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками", підприємство не має права надавати згоду на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність і оренду. У відповіді від 07.09.2012р. №Л-825 Ковельська РДА зазначила, що вилучення земельних ділянок лісового фонду відбувається виключно за рішенням Кабінету Міністрів України незалежно від площ, а також у зв'язку з дією розпорядження Кабінету Міністрів України "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками", зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

В ході розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вилучення, зміна цільового призначення земельної ділянки та надання її у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не передбачена законодавством, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться будинок позивача, відноситься до земель лісогосподарського призначення. Надання в оренду та зміна цільового призначення такої земельної ділянки здійснюється за правилами, встановленими Земельним кодексом України та Лісовим кодексом України, а фактів порушення вимог цих нормативних актів відповідачами матеріалами справи не стверджено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. У своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, тому оскаржувана постанова повинна підлягати скасуванню в апеляційному порядку. Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що апелянт має право приватизувати землю, на якій розташований успадкований ним будинок, однак не може цього зробити через відмову компетентних державних органів. Крім цього, апеляційна скарга містить посилання на те, що на проекті організації та розвитку лісового господарства ДП "Ковельське ЛГ" таксаційного опису під номером 3 на планшеті №4 лісовпорядкування зображено спірну земельну ділянку із позначкою "Присадибна". З огляду на це вважає, що спірна земельна ділянка була незаконно віднесена ДП "Ковельським лісовим господарством" до земель лісогосподарського призначення.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, керуючись вимогами ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2009р. успадкував після смерті батька - ОСОБА_2 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також право користування на земельну ділянку батьком не оформлялося.

Позивач, на підставі ст.40, 81, 116 Земельного кодексу України, звернувся до Ковельської районної державної адміністрації Волинської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування власного будинку.

Листом від 23.09.2011р. №Л-1271 Ковельська РДА повідомила, що у зв'язку з тим, що земельна ділянка знаходиться на землях лісового фонду, райдержадміністрацією направлено відповідний лист на адресу ДП "Ковельське лісове господарство" з проханням виключити зі складу земель ДП "Ковельське лісове господарство" земельну ділянку на якій побудовано і приватизовано житловий будинок та про результати розгляду вищенаведеного листа буде в подальшому проінформовано.

Державне підприємство "Ковельське лісове господарство" листом №494 від 19.08.2012р. повідомило позивача, що у зв'язку з дією розпорядження Кабінету Міністрів України "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками", підприємство не має права надавати згоду на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність і оренду.

У відповіді від 07.09.2012р. №Л-825 Ковельська РДА зазначила, що вилучення земельних ділянок лісового фонду відбувається виключно за рішенням Кабінету Міністрів України незалежно від площ, а також у зв'язку з дією розпорядження Кабінету Міністрів України "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками", зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Будинок разом з земельною ділянкою, щодо якої подано адміністративний позов, знаходиться на землях Зеленської сільської ради Ковельського району за межами населеного пункту і належить до земель лісогосподарського призначення, до земель ДП "Ковельське лісове господарство", що підтверджується проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Ковельське лісове господарство", таксаційним описом під номером 3 на планшеті №4 лісовпорядкування, де зображено земельну ділянку, на якій знаходиться будинковолодіння позивача, які знаходяться в матеріалах справи.

При прийнятті рішення по суті спору, суд першої інстанції керувався наступними нормами матеріального права:

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України, згідно з якою громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться будинок позивача, відноситься до земель лісогосподарського призначення, надання в оренду та зміна цільового призначення такої земельної ділянки здійснюється за правилами, встановленими Земельним кодексом України та Лісовим кодексом України.

Статтею 57 Лісового кодексу України встановлено, що зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 9 статті 149 Земельного кодексу України та Закону України "Про внесення змін до Земельного та Лісового кодексів України щодо збереження лісів", саме Кабінет Міністрів України, а не місцеві державні адміністрації, вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками", під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок заборонено: прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім ділянок, за умови обґрунтування неможливості реалізації альтернативних варіантів їх розміщення, необхідних для: будівництва, реконструкції та капітального ремонту залізничних ліній та автомобільних доріг загального користування; розміщення кладовищ; за рішенням Кабінету Міністрів України - для: будівництва та обслуговування об'єктів енергетичної інфраструктури; видобування корисних копалин; облаштування державного кордону та будівництва пунктів пропуску через нього; забезпечення відбудови та функціонування монастирів на місцях їх історичного заснування; будівництва, реконструкції та капітального ремонту об'єктів, визначених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу; розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції; створення та забезпечення функціонування об'єктів природно-заповідного фонду і виробничо-соціальних об'єктів, необхідних для ведення лісового господарства; розміщення інших об'єктів, вилучення і надання ділянок для яких здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Крім того, відповідно до пп."а-б" п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України, до 01.01.2013р. не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, а також купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється після визначення кадастрового номера в установленому порядку та прийняття відповідним органом, який здійснює розпорядження землями, рішення про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (користування) чи після формування земельної ділянки на підставі документації із землеустрою за рішенням власника земельної ділянки про поділ або об'єднання земельних ділянок.

Серед визначених п.13 Постанови документів, що додаються до заяви, підпунктом 4 передбачено подачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з позначкою територіального органу Держземагентства про визначення кадастрового номера з рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність (користування) - у разі надання у власність (користування) земельної ділянки із зміною цільового призначення та/або надання у власність (користування) земельної ділянки, межі якої не встановлені в натурі (на місцевості).

Всебічно встановивши усі фактичні обставини справи та проаналізувавши вищенаведені норми законодавства, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що оскільки ст.20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення земель і затверджують проекти землеустрою, а розпорядженням Кабінету Міністрів України "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками" зупинено надання дозволів на вилучення земельних ділянок лісового фонду із зміною їх цільового призначення для обслуговування житлових будинків, то на момент розгляду звернення позивача відповідачами по суті, у чинному законодавстві були відсутні правові механізми для задоволення звернення позивача.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції та зазначає, що відповідні правові механізми були відсутні в чинному законодавстві також на момент розгляду справи в суді першої інстанції. Таким чином, оскільки судове рішення повинно у всякому разі бути законним та обґрунтованим, рішення є законним, коли воно ґрунтується на нормах матеріального права, а нормами матеріального права підстав для задоволення позовних вимог не передбачено, то суд першої інстанції не мав права приймати рішення про задоволення позовних вимог.

У випадку належного врегулювання питання вилучення земельних ділянок із земель лісового фонду, позивач не позбавлений права повторного звернення до компетентних органів із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування власного будинку. Крім цього, матеріалами справи не встановлено фактів вчинення перешкод позивачеві в користуванні спірною земельною ділянкою з боку відповідачів чи третіх осіб, останні не заперечують права власності позивача на будинковолодіння.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки вилучення, зміна цільового призначення земельної ділянки та надання її у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не передбачена законодавством, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться будинок позивача, відноситься до земель лісогосподарського призначення. Надання в оренду та зміна цільового призначення такої земельної ділянки здійснюється за правилами, встановленими Земельним кодексом України та Лісовим кодексом України, а фактів порушення вимог цих нормативних актів відповідачами матеріалами справи не стверджено.

Відповідно до вимог ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2012р. у справі №2а/0370/3264/12 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Ковельської районної державної адміністрації, відповідача-2: Головного управління Держкомзему України у Волинській області, відповідача-3: Державного підприємства "Ковельське лісове господарство", третя особа, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Зеленська сільська рада Ковельського району Волинської області, про зобов'язання вчинити дії щодо вилучення земельної ділянки із земель лісового фонду, - залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2012р. у справі №2а/0370/3264/12, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга