Справа № 804/222/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2015 р. Справа № 804/222/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Покровський сирзавод» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,-
Східно-Дніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Покровський сирзавод», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила надати дозвіл на погашення податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває в податковій заставі, на суму 123333,35грн.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не з'явився, але надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, в якому також просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте його представник у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав, правом на подання заперечень на позов не скористався.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, відповідач як платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Приписами п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Так, відповідно до ст.285 цього Кодексу базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Щодо сплати земельного податку з юридичних осіб, то у даному випадку застосовуються вимоги п.286.3 ст.286 Податкового кодексу України, якою встановлено, що платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
При цьому ст.288 Податкового кодексу України врегульовано питання щодо сплати орендної плати за земельну ділянку.
Так, п.п.288.1 - 288.4 ст.288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
При цьому п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу, зміст яких було наведено вище.
Судом встановлено, що на виконання вищеозначених законодавчих вимог відповідачем була подана до контролюючого органу наступна податкова звітність з орендної плати за землю:
З огляду на вищенаведені приписи п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, податкові зобов'язання з орендної плати за землю, самостійно визначені ТОВ «Покровський сирзавод» у вказаних податкових деклараціях та уточнюючому розрахунку є узгодженим з моменту їх подачі позивачем, проте, в порушення приписів ст.287 Податкового кодексу України, відповідачем не було сплачено у повному обсязі суми цих задекларованих грошових зобов'язань, у зв'язку із чим у ТОВ «Покровський сирзавод» виник податковий борг.
Судом також встановлено, що Східно-Дніпровською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено ряд камеральних перевірок з питань своєчасності сплати ТОВ «Покровський сирзавод» самостійно задекларованих грошових зобов'язань з орендної плати за землю, в результаті яких складено наступні акти:
- акт №7/27-32055349 від 24.01.2014р., яким зафіксовано несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з орендної плати за землю згідно податкової декларації за 2013 рік №130000001 від 18.02.2013р. та на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 24.01.2014р. №0000100 про застосування до відповідача штрафних санкцій на суму 6142,65грн. (отримане 27.01.2014р.)(а.с.17-19);
- акт №18/27-32055349 від 18.03.2014р., яким зафіксовано несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з орендної плати за землю згідно податкової декларації за 2013 рік №130000001 від 18.02.2013р. та на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення від 18.03.2014р. №000015427 та №000014427 про застосування до відповідача штрафних санкцій на загальну суму 1535,67грн. (отримані 18.03.2014р.)(а.с.23-27);
- акт №47/27-32055349 від 29.04.2014р., яким зафіксовано несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з орендної плати за землю згідно податкової декларації за 2013 рік №130000001 від 18.02.2013р. та на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 29.04.2014р. №000114427 про застосування до відповідача штрафних санкцій на суму 1580,25грн. (отримане 29.04.2014р.)(а.с.30-32);
Означені штрафні санкції були застосовані до ТОВ «Покровський сирзавод» з урахуванням приписів п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, якою передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
При цьому пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Доказів оскарження відповідачем вищеозначених податкових повідомлень-рішень в судовому чи адміністративному порядку суду не надано, отже, визначені ними суми штрафних санкцій є узгодженими після спливу десятиденного строку, що настав за днем отримання кожного з цих податкових повідомлень-рішень.
Самостійно відповідачем сума грошових зобов'язань, визначених цими податковими повідомленнями-рішеннями, не сплачена.
Крім того судом встановлено, що позивачем на суму наявного податкового боргу відповідача з орендної плати за землю була нарахована пеня у загальному розмірі 7885,79грн., з якої підприємством погашено 1062,36грн. (а.с.49-50).
Так, згідно приписів п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При цьому нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Означена сума податкового боргу відповідача підтверджена доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З урахуванням приписів вказаної статті Податкового кодексу України, контролюючим органом була виставлена податкова вимога №22 від 02.03.2012р. про сплату наявного на той час у відповідача податкового боргу на загальну суму 7678,28грн., яка була отримана представником ТОВ «Покровський сирзавод» 07.03.2012р. (а.с.20).
Згідно п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Оскільки на момент звернення позивача до суду податковий борг відповідача не погашений повністю і не списаний, тому нова податкова вимога відповідачу не надсилалася.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
При цьому судом встановлено, що контролюючим органом вже вживалися заходи щодо стягнення з відповідача наявного у нього податкового бору, зокрема, шляхом стягнення відповідних коштів з розрахункових рахунків ТОВ «Покровський сирзавод» у банках, що його обслуговують, у зв'язку із чим було виставлено інкасові доручення, які повернені без виконання згідно п.2.18 глави 2 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», у зв'язку із відсутністю коштів на розрахункових рахунках відповідача (а.с.108).
Згідно п.95.1, п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Порядок погашення суми податкового боргу платника податків за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, та визначення податкової застави і порядку її застосування, встановлені приписами п.п.14.1.155 п.14.1 ст.14, ст.88 та ст.89 Податкового кодексу України.
Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України встановлено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Так, пунктами 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового Кодексу України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до п.89.1-п.89.2 ст.89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Згідно п.89.3 ст.89 Податкового Кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.
На виконання наведених приписів закону начальником Східно-Дніпровська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято рішення від 20.02.2014р. №85 про опис майна ТОВ «Покровський сирзавод» у податкову заставу.
Податковим керуючим складено акт опису майна ТОВ «Покровський сирзавод» від 30.05.2014р. №4 (а.с.107).
Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено право органу державної податкової служби на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Згідно абз.2 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем - суб'єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, так як податковий борг відповідачем у сумі 123333,35 грн. не сплачений, а на розрахункових рахунках підприємства відсутні кошти, за рахунок яких можна було б погасити цей борг.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Покровський сирзавод» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова