Справа № 815/4341/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4341/14

Категорія: 3.7.2 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В

Лукянчук О.В.

при секретарі: Паламарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2015р. по справі за адміністративним позовом Служби автомобільних доріг в Одеській області до Державної фінансової інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» та державного підприємства «Укрдорзв'язок», про визнання протиправними та скасування пунктів 3, 4 та у частині пункту 5 вимоги державної фінансової інспекції в Одеській області від 4.06.2014р. №15-06-23-14/5425, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014р. Служба автомобільних доріг в Одеській області (далі САД) звернулась в суд із позовом до Державної фінансової інспекції в Одеській області (далі ДФІ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» та державного підприємства «Укрдорзв'язок», про визнання протиправними та скасування пунктів 3, 4 та у частині пункту 5 вимоги державної фінансової інспекції в Одеській області від 4.06.2014р. за №15-06-23-14/5425.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ДФІ проведено позапланову перевірку державних закупівель за період з 1.01.2013р. по 1.03.2014р., за результатом якої складено акт перевірки від 21.05.2013р. за №06-13/229 у висновках якого зазначено на певні фінансові порушення з боку позивача та необхідність їх усунення. Так, зокрема в оскаржуваних пунктах вимоги ДФІ вимагає:

- зменшення кредиторської заборгованості в бухгалтерському обліку САД в Одеській області на суму 103013грн. перед ТОВ «Автодор» та проведення звірки взаєморозрахунків з ТОВ «Автодор»;

- зменшення кредиторської заборгованості в бухгалтерському обліку САД в Одеській області на суму 41302грн. перед ДП «Укрдорзв'язок» та стягнення зайво сплачених коштів ДП «Укрдорзв'язок» у сумі 10953,20 грн. з ПДВ на рахунок САД в Одеській області, в іншому випадку - стягнути з осіб, якими допущені зайві витрати, та перерахувати на рахунок САД в Одеській області, а також проведення звірки взаєморозрахунків з ДП «Укрдорзв'язок»;

- зменшення кредиторської заборгованості в бухгалтерському обліку САД в Одеській області на утримання служби замовника (включаючи витрати на технічний нагляд) у сумі 21414,10грн. без ПДВ.

Позивач не погоджуючись з такими висновками надіслав на адресу відповідача заперечення на вищезгаданий акт. Проте, листом від 26.05.2014р. відповідач надіслав висновки на зауваження (заперечення) до акта від 21.05.2014р. №06-13/229 перевірки державних закупівель САД в Одеській області за період з 1.01.2013р. по 1.03.2014р., з яких вбачається, що висловлені позивачем зауваження не прийняті відповідачем.

Позивач зазначив, що стосовно висунутої вимоги щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Автодор», то з даним контрагентом укладено договір підряду, предметом якого визначено якісне виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О162216 Забари-Успенівка-Колісне, км 22+75-км 35+956. Втім, в ході перевірки встановлено, що асфальтобетонне покриття (вирівнювальний шар), враховане в актах виконаних робіт ф. №КБ-2в у вересні-грудні 2013р., на ділянці площею 350кв.м має значні пошкодження, що не відповідає вимогам п.21, п.22 ДБН В.2.3.-4:2007 та гарантійним термінам, визначеним у договорі підряду, у зв'язку з чим відповідачем зроблено висновок про необґрунтоване врахування даних робіт в кредиторській заборгованості позивача. Між тим, згідно з узгодженими умовами договору передбачалось облаштування вирівнюючого шару асфальтобетонного покриття з крупнозернистої асфальтобетонної суміші автогрейдером, улаштування вирівнюючого шару вручну із дрібнозернистої асфальтобетонної суміші, а також влаштування одиночної поверхневої обробки із застосуванням автогрейдера. Однак через брак фінансування підрядником виконано лише роботи з влаштування вирівнюючого шару дорожнього покриття, тоді як поверхневий шар, укладання якого є необхідним згідно з технологією проведення будівельних робіт, не був укладений. При цьому позивач наголошує, що жодних зауважень щодо обсягу проведеного підрядником етапу робіт згідно з наданими до перевірки актами приймання виконаних будівельних робіт відповідачем під час перевірки не висловлено та виконання таких робіт підтверджено належними документами у повному обсязі. Беручи до уваги фактичне виконання підрядником вказаних будівельних робіт, їх прийняття позивачем, останній, посилаючись на норми Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. № 20, вказує на відсутність правових підстав для зменшення в бухгалтерському обліку САД в Одеській області кредиторської заборгованості перед ТОВ «Автодор». Між тим, на думку позивача, посилання на виявлення пошкоджень у прийнятих роботах не може бути підставою для зменшення кредиторської заборгованості, оскільки фінансування з вини позивача не було здійснено у повному обсязі, що призвело до невиконання повного комплексу робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, тоді як без акта введення дорожнього покриття в експлуатацію воно почало експлуатуватись, що і призвело до часткового руйнування вирівнюючого шару, який не передбачений для самостійного використання. В свою чергу, невведення дорожнього покриття в експлуатацію унеможливлює застосування до робіт з його укладання гарантійних термінів. Крім того, позивач звернув увагу, що на сьогоднішній день жодним нормативно-правовим актом не визначено гарантійних термінів з поточного середнього ремонту, тоді як відповідач посилається на норми п.21 та п.22 ДБН В.2.3-4:2007, які не містять положення про гарантійні терміни та взагалі не регулюють відносини із здійснення поточного середнього ремонту. Також позивач звернув увагу суду на те, що відповідачем не визначено, які саме вимоги вказаних норм не виконані працівником САД в Одеській області на стадії приймання робіт і в чому полягають порушення, а також необґрунтованим, на його думку, є визначення розміру кредиторської заборгованості, що підлягає зменшенню. Оскільки, на думку позивача,завищення вартості виконаних робіт ТОВ «Автодор» не мало місце, то й відсутнє завищення вартості технічного нагляду за веденням робіт на загальну суму 2141,10грн. без ПДВ, у зв'язку з чим п.5 вимоги у відповідній частині також підлягає скасуванню.

З приводу взаємовідносин САД в Одеській області із ДП «Укрдорзв'язок» позивач зазначив, що відповідно до укладеного з зазначеним підприємством договору останнє зобов'язувалось здійснити роботи з технічного обслуговування засобів зв'язку та автоматики, а також демонтаж і монтаж радіостанцій та антен (п.п. 8,9 технічних вимог), у зв'язку з чим в журналі обліку робіт з технічного обслуговування засобів зв'язку не можуть зазначатися роботи з демонтажу та монтажу антен,оскільки вони не входять до складу технічного обслуговування. Крім того, на думку позивача, журнал не є документом первинного обліку та не може підтверджувати чи спростовувати факти виконання робіт. При цьому позивач звернув увагу суду, що запит щодо надання документів відповідач надавав на адресу структурного підрозділу ДП «Укрдорзв'язок», тоді як бухгалтерський облік здійснюється головним підприємством. Також позивач вказав, що відповідно до п. 2.1 розділу 2 наказу Міністерства фінансів України від 2.03.2012р. №309 «Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України» за спеціальним фондом бюджету, з якого здійснюється фінансування позивача, бюджетні фінансові зобов'язання беруться виключно в межах фактичних надходжень (відкритих асигнувань, виділених коштів). В 2013р. Служба по КЕКВ2281, з якого проводиться фінансування робіт з демонтажу та монтажу антен, недофінансована на 36495,677тис.грн., тобто на цю суму не було відкрито фінансування, у зв'язку з чим фактично виконані у жовтні 2013р. роботи з монтажу антен на суму 140866грн. не прийняті до реєстрації органами казначейства та відповідно не відображені у бухгалтерському обліку служби. В свою чергу, як зазначає позивач, факт виконання робіт з монтажу та демонтажу антен підтверджується відповідними актами виконаних робіт. Також позивач зазначає, що незрозумілим є розмір визначеного відповідачем завищення кредиторської заборгованості та розмір зайвої сплати коштів ДП «Укрдорзв'язок».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2015р. адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправними та скасовані пункти 3, 4 вимоги державної фінансової інспекції в Одеській області від 4.06.2014р. №15-06-23-14/5425.

Визнано протиправним та скасовані пункт 5 вимоги державної фінансової інспекції в Одеській області від 4.06.2014р. №15-06-23-14/5425 в частині зобов'язання зменшити кредиторську заборгованість в бухгалтерському обліку Служби автомобільних доріг в Одеській області на утримання служби замовника (включаючи витрати на технічний нагляд) у сумі 2141,10грн. без ПДВ.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пункти 3, 4 та у частині пункт 5 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 4.06.2014р. за №15-06-23-14/5425 є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та висунуті до керівника Служби автомобільних доріг в Одеській області із порушенням вимог чинного законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що на виконання абз.2 п.4 Порядку проведення перевірок державних закупівель Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.08.2013р. №631, пп.2 п.11 та пп.1 п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 1.03.2014р. № 65 «Про економію державних коштів та недопущення витрат бюджету» ДФІ в Одеській області проведено позапланову перевірку державних закупівель в САД в Одеській області за період з 1.01.2013р. по 1.03.2014р., за результатом якої складено акт перевірки від 21.05.2013р. №06-13/229.

Не погодившись з окремими висновками, наведеними ДФІ в Одеській області у вказаному акті, позивач, надіслав на адресу відповідача заперечення на вищезазначений акт.

Листом від 26.05.2014р. за №15-06-23-14/5104 відповідач надіслав САД в Одеській області висновки на зауваження (заперечення) до акта від 21.05.2014р. за №06-13/229 перевірки державних закупівель САД в Одеській області за період з 1.01.2013р. по 1.03.2014р., з яких вбачається, що висловлені позивачем зауваження не прийняті відповідачем.

4.06.2014р. ДФІ в Одеській області висунула начальнику САД в Одеській області вимогу щодо усунення виявлених перевіркою порушень законодавства за №15-06-23-14/5425.

Не погоджуючись з окремими пунктами вимоги від 4.06.2014р. за №15-06-23-14/5425, а саме пункти 3, 4 та у частині пункту 5 вимоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність вищезазначених пунктів вимоги ДФІ, суд першої інстанції виходив з наступного.

Пунктом 3 оскаржуваної вимоги встановлено, що проведеними в ході перевірки контрольними обмірами встановлено, що асфальтобетонне покриття (вирівнювальний шар), враховане в актах виконаних робіт ф№КБ-2в ТОВ «Автодор» у вересні-грудні 2013р. (договір підряду від 26.07.2013р. №69П) на ділянці площею 350кв.м має значні пошкодження, що не відповідає вимогам п.21 та п.22 ДБН В.2.3-4-2007 «Споруди транспорту. Автомобільні дороги» та гарантійним термінам, визначеним у п.п.17.1, 17.2, 17.5 договору підряду від 26.07.2013р. №69П. Таким чином, необґрунтоване врахування робіт призвело до завищення кредиторської заборгованості в бухгалтерському обліку замовника - САД в Одеській області перед підрядною організацією ТОВ «Автодор» у сумі 103013,00грн. з ПДВ, у зв'язку з чим необхідно зменшити кредиторську заборгованість в бухгалтерському обліку САД в Одеській області на суму 103013,00грн. перед ТОВ «Автодор»; провести звірку взаєморозрахунків з ТОВ «Автодор».

Також пунктом 5 вищезгаданої вимоги ДФІ в Одеській області визначено завищення вартості виконаних робіт ТОВ «Автодор» з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О162216 Забари-Успенівка-Колісне, км 22+275 - км 35+956 на загальну суму 103013,00грн. (з ПДВ), які призвели до завищення вартості технічного нагляду за веденням робіт, на загальну суму 2141,10грн. без ПДВ (2,5 % за підсумком глав 1-9 за актом ф №КБ-2в, 95644,00грн.х2,5%=2141,10грн. без ПДВ), чим порушено п.2.8.113 ДБН Д.1.1-1-2000 в частині визначення відрахування на утримання служби замовника на суму 2141,10грн. без ПДВ у зв'язку з чим необхідно зменшити кредиторську заборгованість в бухгалтерському обліку САД в Одеській області на утримання служби замовника (включаючи витрати на технічний нагляд) у сумі 21414,10 грн. без ПДВ.

Так, пунктом 21 ДБН В.2.3-4:2007 визначені державні будівельні нормативи щодо влаштування дорожнього одягу, зокрема, порядок проведення підготовчих робіт, укладання додаткових шарів основ, основи і покриття з ґрунтів, укріплених в'яжучими матеріалами, щебеневих, гравійних, шлакових основ і покриття, основ і покриття з щебеневих, гравійних матеріалів і сумішей, оброблених органічними та неорганічними в'яжучими, прошарків дорожнього одягу з синтетичних матеріалів, асфальтобетонних та органо-мінеральних основ і покриття, влаштування шарів дорожнього одягу за технологією гарячого та холодного ресайклінгу, шарів зносу та захисних шарів дорожнього одягу, щебенево-мастикового асфальтобетонного покриття.

Пунктом 22 вказаного нормативно-правового акта визначений порядок приймання відповідних робіт, які, зокрема, передбачає, що при прийманні закінчених робіт необхідно провести детальний огляд об'єкта та виконати контрольні заміри, перевірку результатів інструментальних вимірів і показників лабораторних випробувань з окремих видів робіт і порівняти їх з технічною документацією згідно з ДБН А 3.1-5.

При прийманні закінчених робіт використовується метод порівняння фактичних значень контрольованих показників в кінцевій продукції з проектними і допустимими їх значеннями.

Якщо хоч один з показників по конкретному елементу не відповідає допустимому його значенню, тоді виконана робота по цьому елементу в обсязі розповсюдження дефекту не підлягає прийманню і потребує необхідної доробки.

Відповідальна особа, яка виконує будівельні роботи, повинна мати на кожен вид робіт розроблену за прийнятим зразком технологічну карту, де мають бути наведені допустимі значення контрольованих показників.

Приймання робіт по дорозі здійснюється після завершення спорудження окремих елементів дороги. Параметри контролю якості елементів дороги (земляного полотна, основи і покриття, облаштування, розмітки та коефіцієнта зчеплення) наведено в таблиці 22.1.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.07.2013р. між САД в Одеській області (замовник) та ТОВ «Автодор» (підрядник) укладено договір підряду №69П, відповідно до умов якого замовник доручає підряднику і зобов'язується прийняти і оплатити якісне виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О162216 Забари-Успенівка-Колісне, км 22+275-км 35+956, за рахунок коштів місцевого бюджету, а підрядник зобов'язується на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому замовником. Термін виконання робіт за цим договором сторонами визначено протягом 2013р.

Згідно з локальним кошторисом до вказаного договору за вказаним договором передбачалось проведення робіт з влаштування вирівнювального шару із к/з асфальтобетонної суміші автогрейдером, улаштування вирівнюючого шару вручну із д/з асфальтобетонної суміші товщиною 50 мм при розливі в'яжучого ручним гудронатором, а також влаштування одиночної поверхневої обробки із застосуванням автогрейдера.

Так, сторонами за договором складено акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013р., за жовтень 2013р. та за грудень 2013р.

Виходячи зі змісту наведених актів, підрядником ТОВ «Автодор» були фактично виконані лише роботи з улаштування вирівнювального шару із к/з асфальтобетонної суміші автогрейдером.

Загальна вартість виконаних за вказаним договором робіт становить 3650103,00грн., тоді як позивачем оплачено лише 1753648,00грн..

Станом на 1.03.2014р. за даними бухгалтерського обліку САД в Одеській області рахувалась кредиторська заборгованість по розрахунках із ТОВ «Автодор» у сумі 1896455,00грн., яка в ході перевірки була зменшена до суми у розмірі 1229500,20грн..

Судом першої інстанції було встановлено, що у зв'язку з відсутністю фінансування замовника, подальше виконання будівельних робіт за вказаним договором підряду було призупинено.

З матеріалів справи вбачається, що підрядником виконано лише роботи з влаштування вирівнюючого шару дорожнього покриття, тоді як поверхневий шар, укладання якого є необхідним згідно з технологією проведення будівельних робіт, не був укладений.

Також апелянтом не наведено жодних зауважень щодо обсягу проведеного підрядником етапу робіт згідно з наданими до перевірки актами приймання виконаних будівельних робіт, оскільки виконання таких робіт підтверджено належними документами у повному обсязі.

Окрім цього, контролюючим органом не наведені свідчення ані про те, що виявлені ним під час контрольних обмірів дефекти існували вже на момент прийняття замовником виконаних підрядником будівельних робіт, ані про те, що на момент прийняття зазначених будівельних робіт існували явні дефекти, що могли свідчити про неналежне виконання будівельних робіт, що може призвести до дострокового руйнування дорожнього покриття.

В свою чергу посилання апелянта на виявлення пошкоджень у прийнятих роботах не може бути підставою для зменшення кредиторської заборгованості, оскільки фінансування з вини позивача не було здійснено у повному обсязі, що призвело до невиконання повного комплексу робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією, тоді як без акта введення дорожнього покриття в експлуатацію воно почало експлуатуватись, що і призвело до часткового руйнування вирівнюючого шару, який не передбачений для самостійного використання.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що жодним нормативно-правовим актом не визначено гарантійних термінів з поточного середнього ремонту.

Посилання інспекції на гарантійні терміни передбачені п.21 та п.22 ДБН В.2.3-4:2007, не є належними доказами, оскільки вони не містять положення про гарантійні терміни та взагалі не регулюють відносини із здійснення поточного середнього ремонту.

Разом з цим, виникнення гарантійного випадку само по собі не виступає підставою для зменшення невиконаних зобов'язань замовника за договором шляхом одностороннього зменшення вже існуючої кредиторської заборгованості замовника перед підрядником, як вимагає відповідач, а лише може виступити підставою для такого зменшення за результатами відповідного узгодження між сторонами в рамках домовленостей щодо порядку усунення виявлених недоліків у роботах.

Відповідно до п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. №20, поточні зобов'язання включають: короткострокові кредити банків; поточну кредиторську заборгованість за довгостроковими зобов'язаннями, за товари, роботи, послуги, за розрахунками з бюджетом, у тому числі з податку на прибуток, за розрахунками зі страхування, за розрахунками з оплати праці, за розрахунками з учасниками, за розрахунками із внутрішніх розрахунків; короткострокові векселі видані; поточні забезпечення; інші поточні зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що у позивача відсутні правові підстави для одностороннього зменшення кредиторської заборгованості перед ТОВ «Автодор» на суму 103013,00грн., оскільки роботи за вищезгаданими актами виконаних робіт ТОВ «Автодор» були фактично виконані, прийняті та згідно з умовами договору мають бути оплачені, а вина вказаного підприємства у виявлених пошкодженнях результату виконаних робіт за договором апелянтом, як суб'єктом владних повноважень не доведена належними доказами.

Крім цього, при розгляді пункту 5 вимоги ДФІ, де зазначено, про завищення ТОВ «Автодор» вартості виконаних робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О162216 Забари-Успенівка-Колісне, км 22+275 - км 35+956 на загальну суму 103013,00грн. (з ПДВ), судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про його скасування, оскільки відповідачем не надано до суду жодних доказів, які свідчили б про його обґрунтованість, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Перевіряючи правомірність пункту 4 вимоги ДФІ, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стовного його необґрунтованості та скасування, з огляду на наступне.

Пунктом 4 вимоги ДФІ встановлено порушення вимог п.3.3.9. ДБН Д.1.1-1-2000 Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом Держбуду від 27.08.2000р. № 174, за актом ф.№ КБ-2в ДП «Укрдорзв'язок» за квітень 2013р. (договір на надання послуг по здійсненню галузевого виробничо-експлуатаційно-технічного зв'язку від 18.02.2013р. №72У) встановлено завищення робіт за рахунок необґрунтованого врахування наданих послуг з демонтажу антен у сумі 52345,20грн. з ПДВ. Встановлене завищення обсягу наданих послуг ДП «Укрдорзв'язок» на загальну суму 52345,20грн. з ПДВ призвело до безпідставного завищення кредиторської заборгованості в бухгалтерському обліку замовника - САД в Одеській області перед ДП «Укрдорзв'язок» на суму 41392,00грн. з ПДВ та зайвої сплати коштів ДП «Укрдорзв'язок» у сумі 10953,20грн. з ПДВ, чим завдано збитків (шкоди) САД в Одеській області у сумі 10953,20грн., у зв'язку з чим необхідно: зменшити кредиторську заборгованість в бухгалтерському обліку САД в Одеській області на суму 41392,00грн. перед ДП «Укрдорзв'язок»; стягнути зайво сплачені кошти ДП «Укрдорзв'язок» у сумі 10953,20 грн. з ПДВ на рахунок САД в Одеській області, в іншому випадку - стягнути з осіб, якими допущені зайві витрати та перерахувати на рахунок САД в Одеській області; провести звірку взаєморозрахунків з ДП «Укрдорзв'язок».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 18.02.2013р. між позивачем (замовник) та ДП «Укрдорзв'язок» (підрядник) укладено договір №72У на надання послуг по здійсненню галузевого виробничо-експлуатаційно-технічного зв'язку, відповідно до якого підрядник зобов'язується надати послуги - код 64.20.1 - послуги з передавання даних і повідомлень (здійснення галузевого виробничо-експлуатаційно-технічного зв'язку) в Одеській області, які зазначені в технічних вимогах, а замовник - прийняти та оплатити дані послуги за рахунок коштів державного бюджету.

Локальним кошторисом, складеним за зазначеним договором передбачено проведення ДП «Укрдорзв'язок» робіт з технічного обслуговування радіостанцій, антен та радіощогл, демонтаж відповідного обладнання та встановлення нового.

Підтвердження реальності здійснення вказаних робіт підтверджено актами приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2013р. щодо виконання робіт з технічного обслуговування радіостанцій та іншого обладнання, №1 за квітень 2013р. щодо виконання робіт з демонтажу радіостанцій та антен приймально-передавальних «чвертьхвильовий штир» на невстановленій щоглі, №1 за травень 2013р. щодо утримання диспетчерської служби та моніторингового нагляду УДЦР, №1 за червень 2013р. щодо утримання диспетчерської служби та моніторингового нагляду УДЦР, №1 за липень 2013р. щодо утримання диспетчерської служби та моніторингового нагляду УДЦР, № б/н за серпень 2013р. щодо утримання диспетчерської служби та моніторингового нагляду УДЦР, №1 за вересень 2013р. щодо утримання диспетчерської служби та моніторингового нагляду УДЦР, №1 за жовтень 2013р. щодо монтажу радіостанцій та антен приймально-передавальних «чвертьхвильовий штир» на невстановленій щоглі, а також №1 за лютий 2014р. щодо технічного обслуговування радіостанцій та іншого обладнання.

Проте, контролюючий орган при проведенні ревізії дійшов до висновку щодо необґрунтованого завищення вартості будівництва, оскільки до перевірки САД в Одеській області не надавалось акта приймання виконаних будівельних робіт № 1 за жовтень 2013р. щодо монтажу радіостанцій та антен приймально-передавальних «чвертьхвильовий штир» на невстановленій щоглі, тоді як у лютому 2014р. ДП «Укрдорзв'язок» здійснено технічне обслуговування радіообладнання, яке за актом ф. №КБ-2в №1 за квітень 2013р. нібито було демонтовано. При цьому, інспекцією зроблений висновок щодо безпідставного завищення вартості робіт саме за рахунок виконання робіт з демонтажу обладнання.

Відповідно до п.2.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012р. №309, за спеціальним фондом бюджету розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні фінансові зобов'язання виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (відкритих асигнувань (виділених коштів), залишків коштів на спеціальних реєстраційних рахунках розпорядників бюджетних коштів (в частині власних надходжень) та бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів). Бюджетні зобов'язання та бюджетні фінансові зобов'язання розпорядників бюджетних коштів обліковуються органами Казначейства в бухгалтерському обліку виконання бюджетів та відображаються у звітності про виконання бюджетів.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що відсутність фінансування замовника за відповідним КЕКВ є підставою для відмови у реєстрації бюджетних зобов'язань САД в Одеській області, чим може обґрунтовуватись відсутність бухгалтерського обліку зобов'язань позивача за вказаним актом приймання виконаних будівельних робіт навіть за умови фактичного виконання відповідних робіт.

На підтвердження того, що вказане обладнання було встановлено саме в жовтні 2013р. в матеріалах справи наявні листи дорожньо-експлуатаційних дільниць області.

Крім того, контролюючим органом під час проведення ревізії було встановлено завищення вартості робіт не за вищезгаданим актом приймання виконаних будівельних робіт, що містить недоліки, а за актом ф. №КБ-2в №1 за квітень 2013р., згідно з яким було демонтовано обладнання та не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б вказували на наявні дефекти у складанні зазначеного акта.

Відповідно п.22 Порядку проведення перевірок державних закупівель Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013р. №631, планова виїзна ревізія може бути зупинена у разі необхідності проведення зустрічних звірок, без завершення яких неможливе якісне проведення ревізії, термінового виконання інших завдань відповідно до повноважень, передбачених Законом, а також у разі обґрунтованого звернення об'єкта контролю за погодженням з керівником контролюючого органу. При цьому ревізія повинна бути закінчена протягом 60 робочих днів. Відповідно до п.26 вказаного Порядку з метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю контролюючими органами можуть проводитися зустрічні звірки на підприємствах, в установах та організаціях.

З наведеного слідує, що контролюючий орган наділений правом проводити зустрічні звірки, проте як встановлено судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи відповідач не скористався у повній мірі наданим йому правом та не дослідив у необхідному обсязі питання фактичної наявності вищезгаданого обладнання, забезпечення бухгалтерського обліку ДП «Укрдорзв'язок» списання демонтованого обладнання та обліку знов монтованого обладнання, не зважаючи на те, що умовами договору передбачалось проведення не лише робіт з технічного обслуговування обладнання, а й робіт з демонтажу та монтажу нового обладнання, що й було відображено у відповідних первинних документах сторонами за договором.

Судова колегія вважає неналежними посилання апелянта на відсутність реальності господарської операції щодо демонтажу обладнання, оскільки воно за іншим актом ф.№ КБ-2в пройшло технічне обслуговування, а не навпаки, операції з технічного обслуговування обладнання через те, що відповідне обладнання було демонтовано.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутність доказів нікчемності проведених господарських операцій є підставою для визнання необґрунтованості вимоги щодо одностороннього списання кредиторської заборгованості ДП «Укрдорзв'язок» за цим договором, як цього вимагає апелянт.

Також, відповідно до п.49 цього Порядку у разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, контролюючий орган ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Пунктом 50 Порядку передбачено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

З урахуванням наведених норм, судова колегія приходить до висновку, що пред'явлений п.4 вимоги має неконкретний характер, оскільки до компетенції відповідача віднесено повноваження у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що пункти 3, 4 та у частині пункт 5 вимоги ДФІ в Одеській області від 4.06.2014р. за №15-06-23-14/5425 є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та висунуті до керівника САД в Одеській області із порушенням вимог чинного законодавства України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2015р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук