Справа № 164/1176/13-а 2а/164/21/13
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р. Справа № 12093/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Гінди О.М.,

участю секретаря Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Маневицького районного суду Волинського області від 13.08.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Цмінівської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення Цмінівської сільської ради Маневицького району № 22/5 від 20.05.2013 року та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 12.08.2013року звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 27.03.2013 року він звернувся до Цмінівської сільської ради Маневицького району із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,013 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. Однак, 20.05.2013 року рішенням Цмінівської сільської ради Маневицького району у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено.

Не будучи згідний з рішенням позивач вважає його протиправним та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить скасувати та задовольнити його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Оскаржуваною ухвалою Маневицького районного суду Волинського області від 13.08.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Цмінівської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення Цмінівської сільської ради Маневицького району № 22/5 від 20.05.2013 року та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено у відкритті провадження.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року, земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, орган державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України , суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене, проаналізувавши зміст та матеріали позовної заяви, суд першої інстанції вважає , що спір позивача із Цмінівською сільською радою Маневицького району є приватноправовим та таким, що виник зі здійснення сторонами майнових прав на земельну ділянку на засадах рівності, тому повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, а отже у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права.

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 27.03.2013 року він звернувся до Цмінівської сільської ради Маневицького району із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,013 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. Однак, 20.05.2013 року рішенням Цмінівської сільської ради Маневицького району у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено. Таке рішення позивач вважає протиправним та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить скасувати та задовольнити його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.2. ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Конституційним Судом України у рішенні від 01 квітня 2010 року №10-рп/2010 визначено, що положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень. Положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не містять ознак публічно правового спору та не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, є помилковим.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до безпідставної відмови у відкритті провадження. У зв'язку з апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу Маневицького районного суду Волинського області від 13.08.2013 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Маневицького районного суду Волинського області від 13.08.2013 року у справі № 164/1176/13-ц - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді В.Я. Качмар

О.М. Гінда