Справа № 804/12355/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м. Київ К/800/42123/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 липня 2014 року,

встановив:

20 вересня 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська (далі - УПФ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області видати довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії (станом на 1 лютого 2008 року) з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення; визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання УПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця станом на дату останнього перерахунку пенсії (станом на 1 лютого 2008 року) з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.

Позов обґрунтувала тим, що матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки та допомога на соціально-побутові потреби відносяться до фонду заробітної плати, тому відповідачі неправомірно не включали та не врахували з 1 лютого 2008 року цю допомогу до середнього заробітку позивача для обчислення пенсії як державному службовцю.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2013 року позов задоволено частково: зобов'язано ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області видати ОСОБА_4 довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 1 лютого 2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 липня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції. Залишено без розгляду позов в частині визнання протиправною бездіяльність ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та зобов'язання видати довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 1 лютого 2008 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та допомоги на соціально-побутові потреби. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на безпідставне залишення частини позовних вимог без розгляду, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Рішення апеляційного суду оскаржується позивачем лише щодо залишення частини позову без розгляду з мотивів пропуску строку звернення до суду, передбаченого статтею 99 КАС України.

В запереченні на касаційну скаргу ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області просить залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, зазначивши про його законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію як державний службовець з 18 червня 2003 року.

На підставі довідок Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області (правонаступником якої є ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області) від 11 червня 2003 року № 13432/10/05-020 та від 18 березня 2008 року № 7192/10/05/2018 про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії згідно з Законом України «Про державну службу», УПФ здійснено перерахунок пенсії.

27 червня 2013 року ОСОБА_4 звернулась до ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області як колишнього роботодавця із заявою про надання довідки для перерахунку пенсії станом на 1 лютого 2008 року з урахуванням інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань), але листом від 11 липня 2013 року № К-39/з/04-36-05-34 їй відмовлено.

25 липня 2013 року позивач звернулася до УПФ із проханням витребувати у ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області і долучити до пенсійної справи уточнену довідку про заробіток на дату останнього перерахунку станом на 1 лютого 2008 року з врахуванням інших виплат, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення, відповідного працюючого державного службовця ДПІ та здійснити на її підставі перерахунок пенсії позивача з 1 лютого 2008 року.

Листом УПФ від 30 липня 2013 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви.

З урахуванням положень Законів України «Про оплату праці» та «Про державну службу» суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця і підлягають включенню до розрахунку для призначення (перерахунку) розміру пенсії.

При цьому, як зазначив суд першої інстанції, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, первинним є видача роботодавцем довідки, яку пенсіонер подає до УПФ разом із заявою про перерахунок пенсії, а тому позов задоволено лише в частині зобов'язання видати таку довідку.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та залишаючи частину позовних вимог без розгляду, апеляційний суд виходив з того, що довідка для призначення пенсії № 7192/10/05/2018 видана позивачу 18 березня 2008 року та надана ним до УПФ для перерахунку пенсії з 1 лютого 2008 року, тому саме з 18 березня 2008 року ОСОБА_4 стало відомо про порушення її прав щодо не включення в зазначену довідку даних про певні виплати.

Однак, апеляційним судом не враховано, що відповідно до частини другої статті 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення з позовною заявою) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Апеляційний суд безпідставно вважав, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про захист своїх прав, порушених Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області внаслідок видачі довідки від 18 березня 2008 року № 7192/10/05/2018, оскільки позивач не оскаржувала таку довідку, а вважає протиправною відмову відповідача видати нову довідку про складові заробітної плати за її заявою від 27 червня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, про порушення своїх прав ОСОБА_4 дізналася з листа ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 11 липня 2013 року № К-39/з/04-36-05-34, яким відмовлено у видачі довідки про складові заробітної плати, а з позовом звернулася 20 вересня 2013 року, тобто без пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

Згідно зі статтею 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки неправильне застосування норм процесуального права у справі допущено судом апеляційної інстанції, який не перевіряв по суті законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, то справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 липня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.