Справа № 703/1091/15-а
Суддя: Манько М. В.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1091/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Манька М.В.

при секретарі Пшенишній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцької С.С., начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Гайдара А.В. про визнання незаконними дій і бездіяльності державних виконавців та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві,

встановив:

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцькою С.С. від 10 лютого 2015 року повернено стягувачу - позивачу у справі виконавчий лист № 703/6649/13-к, виданий 29 січня 2014 року Смілянським міськрайонний судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 28007,00 грн., тому що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Позивач, посилаючись на те, що державний виконавець не вжив всіх заходів по розшуку майна боржника та не здійснив усіх необхідних дій, необхідних для забезпечення виконання вироку суду, та виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві, яка позбавляє його можливості отримання матеріальної шкоди, звернувся в суд з позовом до відповідача і просить визнати його дії протиправними та скасувати цю постанову як незаконну.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заперечення, в якому проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення та здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, тому у відповідності до п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернено стягувачу.

Позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV. Згідно зі ст.ст. 1, 2 цього Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб державної виконавчої служби, яка входить до системи Міністерства юстиції України, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання зазначених рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом №606-ХІV (державні виконавці).

Стаття 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пленум Вищого адміністративного суду України в п.17 постанови № 5 від 21 травня 2012 року "Про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" звертає увагу на можливість повернення виконавчих документів стягувачу, проте, лише за умови здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Так, відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до суду першої інстанції, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів заперечення, державним виконавцем перевірено наявність належного боржнику нерухомого та рухомого майна, яке підлягає державній реєстрації, та встановлено, що таке майно у нього відсутнє. Але виконавче провадження було відкрито 19 лютого 2014 року, 26 лютого 2014 року здійснено виїзд за місцем проживання боржника та складено акт про те, що двері не відчинили. Повторний виїзд здійснено 05 березня 2014 року і знову двері не відчинено, акт про перевірку належного боржнику за місцем проживання ліквідного майна складено лише 15 травня 2014 року, тобто, майже через три місяці після відкриття провадження у справі, за результатами перевірки ліквідного майна не встановлено.

Відповідно до статті 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відсутність коштів та зареєстрованого за боржником майна не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, і повернення виконавчого листа стягувачу.

Посилання на право стягувача повторно подати виконавчі документи відповідно до ч. 5 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону, також не може бути правовим обґрунтуванням повернення виконавчих документів, по суті, відмови у виконанні судового рішення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві та вважає, що постанова про повернення виконавчого документа підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" та керуючись ст. ст. 9, 11, 159, 161, 162, 163, 263 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції щодо винесення постанови про повернення стягувачу виконавчого листа, виданого Смілянським міськрайонним судом 29 січня 2014 року у справі № 703/6649/13-к.

Постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 10 лютого 2015 року про повернення виконавчого листа, виданого Смілянським міськрайонний судом 29 січня 2014 року у справі № 703/6649/13-к, скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий: М.В.Манько