Справа № 691/100/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Савенко О.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року Справа: № 691/100/15-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області ( далі - відповідач ) про ( з урахуванням заяви про зміну позовних вимог ) :

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з визначенням їх розміру, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25.06.2014 р. по 25.12.2014 р., з урахуванням здійснених виплат.

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову відповідача в проведенні перерахунку державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з визначенням їх розміру, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25.06.2014 р. по 02.08.2014 р., з урахуванням здійснених виплат.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеним до 1 категорії, та інвалідом ІІІ групи, який перебуває на обліку в УПФУ в Городищенському районі Черкаської області.

25.12.2014 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з визначенням їх розміру, відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

05.01.2015 р. УПФУ в Городищенському районі Черкаської області своїм листом № 71/я-10 повідомило позивача про відмову в задоволенні його вимог.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на одержання державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі, визначеному ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25.06.2014 р. по 02.08.2014 р.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції в частині визнання за позивачем права на вказані пенсійні виплати, однак, вважає помилковим визначення періоду, за який позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі - Закон № 796-ХІІ ), «Про Державний бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» ( далі - Закон № 1622-VІІ ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 50 Закону № 796-ХІІ, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи - у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

У ч. 4 ст. 54 цього Закону № 796-ХІІ визначено, що державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Ст. 63 Закону № 796-ХІІ передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» до моменту внесення до нього змін Законом № 1622-VІІ, тобто до 02.08.2014 р., не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування положень ст. 54 Закону № 796-ХІІ.

На підставі Закону № 1622-VІІ Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктами 6-7, відповідно до яких норми ст. 48 Закону № 796-ХІІ застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що пенсії особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС у період з 01.01.2014 р. по 02.08.2014 р. повинні виплачуватись у відповідності до положень Закону № 796-ХІІ.

З огляду на це та перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 195 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог за період з 20.07.2014 р. по 02.08.2014 р.

При цьому, доводи апелянта щодо відсутності у позивача права на одержання державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі, визначеному ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є не обґрунтованими, безпідставними та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції положень ст. 99 КАС України та безпідставного задоволення позовних вимог з 25.06.2014 р., з огляду на наступне.

Так, судова колегія встановила, що ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом 19.01.2015 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Городищенського районного суду Черкаської області.

У своєму адміністративному позові, з урахуванням зміни позовних вимог, ОСОБА_2 просить суд про задоволення його позовних вимог з 25.06.2014 р.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

У п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України закріплено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, регламентований адміністративним процесуальним законодавством шестимісячний строк звернення з адміністративним позовом до суду може бути поновлений судом виключно за наявності поважних причин його пропуску. За відсутності таких причин суд повинен залишити позовну заяву без розгляду.

Виходячи з викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги за період з 25.06.2014 р. по 19.07.2014 р. включно були заявлені позивачем поза межами строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, при зверненні до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом ОСОБА_2 не заявляв клопотання про поновлення пропущеного ним строку звернення до суду та взагалі не вказав причини його пропуску, а навпаки подав суду заяву з проханням про вирішення його адміністративного позову, виходячи із шестимісячного строку звернення до суду / а.с. 34 /.

Судова колегія зазначає, що такі обставини помилково не були враховані судом першої інстанції, що свідчить про порушення ним вищенаведених норм процесуального права.

З огляду на це та з урахуванням приписів п. 9 ч. 1 ст. 155 та ч. 1 ст. 203 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову суду в частині задоволення позовних вимог за період з 25.06.2014 р. по 19.07.2014 р. включно, а позовні вимоги ОСОБА_2 за цей період часу залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, установлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області підлягає задоволенню частково, постанова Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25.06.2014 р. по 19.07.2014 р. включно, з урахуванням здійснених виплат - скасуванню, а адміністративний позов в цій частині позовних вимог - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 199, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25.06.2014 р. по 19.07.2014 р. включно, з урахуванням здійснених виплат - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 25.06.2014 р. по 19.07.2014 р. включно - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.