Справа № 687/2327/14-а
Суддя: Шинкоренко С. В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№687/2327/14-а
Провадження №2-а/672/7/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р. м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Шинкоренка С.В., при секретарі - Терещук Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільховецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власницею цілісного майнового комплексу "Цегельний завод", якому згідно рішення виконавчого комітету Вільховецької сільської ради від 29.11.2007 р. №4 було присвоєно адресу: АДРЕСА_1 Однак в ході виготовлення технічної документації було з'ясовано, що за вищевказаною адресою зареєстровано житловий будинок громадянина ОСОБА_2, тобто має місце накладання адресних номерів.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача із заявою про розгляд питання щодо зміни адреси цілісного майнового комплексу "Цегельний завод", однак це питання так і не було вирішено, що на думку останньої порушує її права як власника.

В судове засідання позивач та її представник не з'явились, однак позивач 02.02.2015 р. подала на адресу суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі

Представники відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, що в силу ч.4 ст.128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

У попередніх судових засіданнях представник відповідача Цвігун В.М. заперечував проти задоволення даного позову у повному обсязі з тих підстав, що ОСОБА_1 не має права власності щодо спірного нерухомого майна. Також вказував що всі звернення позивача сільською радою розглядались і на них було дано відповідь.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 вважає себе власником цілісного майнового комплексу "Цегельний завод", що серед іншого рухомого та нерухомого майна було виділено їй в натурі в рахунок погашення свідоцтва про право на майновий пай члена колишнього КСП ССЗ "Вільховецька", що у с. Вільхівці, Чемеровецького району, Хмельницької області, на підставі акту приймання-передавання від 20.03.2014 р., виданого майновою комісією колишнього КСП ССЗ "Вільховецька" (а.с.22).

На підставі вищевказаного акту приймання-передавання позивач почала виготовлення правовстановлюючих документів на цілісний майновий комплекс "Цегельний завод", однак перешкодою у цьому стало те, що у ході виготовлення технічної документації стало відомо про те, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано також будинок місцевого мешканця - ОСОБА_2, що визнається і відповідачем.

У зв'язку із цим позивач неодноразово (останній раз 22.10.2014 р.) зверталась до Вільховецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області із письмовими заявами у яких просила присвоїти цілісному майновому комплексу "Цегельний завод" іншу поштову адресу (а.с.5,21,28,29).

На вищевказані заяви ОСОБА_1 отримувала письмові відповіді за підписом голови Вільховецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області про неможливість розгляду даного питання, оскільки з приводу цього нерухомого майна існував спір, що перебував на розгляді у суді (а.с.30-31).

Однак заява від 22.10.2014 р., як вбачається із матеріалів справи, розглянутою не була, оскільки представником відповідача будь-яких доказів про це суду надано не було.

Ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача будучи присутнім в судових засідання проти задоволення даного позову заперечував, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 отримала вищевказане нерухоме майно незаконно. Однак, поряд із тим, представник відповідача не надав жодних доказів на підтвердження своїх слів щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.10.2014 р. про присвоєння нового адресного номера цілісному майновому комплексу "Цегельний завод".

Ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно підп.10 п.б ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку, згідно яких до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернулась із відповідною заявою до належного суб'єкта, що наділений відповідними повноваженнями на вирішення даного питання.

Щодо порядку вирішення заяви позивача, то суд виходить із наступного.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян).

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності (ч.3 ст.3 Закону України "Про звернення громадян).

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними (ч.2 ст.8 Закону України "Про звернення громадян).

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. (ч.1,3-4 ст.15 Закону України "Про звернення громадян).

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. (ч.1 ст.20 Закону України "Про звернення громадян).

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 повторно звертаючись до відповідача 22.10.2014 р. з належним чином оформленою заявою, не отримавши вирішення по суті даного питання при розгляді її попередніх заяв, мала законні права щодо розгляду її питання по суті у визначений законом строк, чого відповідачем зроблено не було.

Оскільки суду не надано жодних відомостей з приводу існування затвердженого належним чином відповідачем Порядку присвоєння та зміни поштових адрес об'єктам нерухомого майна у селі Вільхвівці, Чемеровецького району, Хмельницької області, де зазвичай органами місцевого самоврядування визначається необхідний перелік документів, що подається заявником (зокрема і з приводу підтвердження належним чином прав власника), строки розгляду, наслідки подання неповного переліку документів, тощо, то у даному випадку відповідачем, саме із врахуванням порядку і строків, визначених у ст.20 Закону України "Про звернення громадян" мало б бути прийнято рішення про задоволення або відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 (розгляд по суті), чого зроблено не було.

Якщо відповідачем ставиться під сумнів законність набуття майнових прав позивачем щодо цілісного майнового комплексу "Цегельний завод" або ж не визнається сама наявність таких прав, через відсутність належних правоустановчих документів, тощо (що не є предметом дослідження у межах розгляду даної справи), то останньому слід було розглянути по суті заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про відмову у її задоволенні, однак при цьому зазначити норми закону, на підставі яких вищевказане право позивача не визнається. Дана обставина у свою чергу дає право позивачу у подальшому у разі незгоди із прийнятим рішенням оскаржити його в судовому порядку. Тоді як не вирішення по суті заяви ОСОБА_1 протягом тривалого проміжку часу, незалежно від того, чи така заява була б задоволена чи у її задоволенні було б відмовлено відповідачем, позбавляє ОСОБА_1 можливості належним чином захистити свої права, які вона вважає порушеними.

В той же час суд не погоджується із позицією позивача щодо необхідності визнання неправомірними дій Вільховецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області з тих підстав, що позивачем оскаржується саме бездіяльність останніх, що полягала у не розгляді заяви від 22.10.2014 р, а тому неправомірною може бути визнана саме бездіяльність.

Крім того, суд не вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача присвоїти новий адресний номер належного ОСОБА_1 на праві приватної власності цілісного майнового комплексу "Цегельний завод", що знаходиться у АДРЕСА_1

В даному випадку, суду не було надано жодного належного доказу з приводу належності вищевказаного нерухомого майна позивачу на праві приватної власності, а тому така обставина не може констатуватись у судовому рішенні.

Крім того позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав виходячи із наступного.

Адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (п.2 ч.4 ст.105 КАС України).

Оскільки спірні відносини виникли між сторонами з приводу бездіяльності відповідача, що полягала у не розгляді ним заяви ОСОБА_1 в межах своєї компетенції, то суд може лише спонукати останнього до вирішення даного питання по суті, однак не вказуючи при цьому результат такого вирішення (відмова чи задоволення заяви позивача), оскільки це не є повноваженнями суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.19, 46 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. ст.1,3,8,15,20 8 Закону України "Про звернення громадян", ст.ст. 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Вільховецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, що полягає у не розгляді по суті у визначені законом строки заяви ОСОБА_1 про присвоєння адресного номеру цілісному майновому комплексу "Цегельний завод", що розташований по АДРЕСА_1

Зобов"язати Вільховецьку сільську раду Чемеровецького району Хмельницької області розглянути заяву ОСОБА_1 про присвоєння адресного номеру цілісному майновому комплексу "Цегельний завод", що розташований по АДРЕСА_1

У задоволенні решти вимог - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її проголошення, однак якщо учасники процесу не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення - вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ____________