Справа № 754/21153/14-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва ( далі - відповідач ) про визнання неправомірними дій відповідача та зобов'язання його призначити позивачу пенсію за Списком № 2 з 17.11.2014 р., відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з періодами пільгової роботи за довідками від 07.02.2013 р. № 9 та від 10.11.2014 р. № 25/вк.

Деснянський районний суд м. Києва своєю постановою від 29 січня 2015 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 17.11.2014 р., з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач у періоди з 01.03.1980 р. по 20.10.1980 р. та з 03.01.1987 р. по 09.09.1997 р. працював на заводі будівельних матеріалів повний робочий день на посаді акумуляторника.

17.11.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком за Списком № 2, надавши відповідні документи.

27.11.2014 р. відповідач відмовив позивачу в задоволенні його вимог.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у позивача необхідного пільгового стажу роботи підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, та є достатньою для призначення йому пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-ХІІ ), Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 ( далі - Порядок № 383 ), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 ( далі - Порядок № 637 ), Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 ( далі - Порядок № 442 ), Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58 ( далі - Інструкція ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ закріплено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

У Списку № 2 до робіт зі шкідливими умовами праці, зокрема, віднесена професія акумуляторника.

За змістом п. 4 Порядку № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

П. 2.14 Інструкції передбачено, що якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках. Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

У відповідності з п. 20 Порядку № 637, у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною та необхідною правовою підставою для призначення особі пенсії на пільгових умовах є наявність в неї пільгового стажу роботи, який має бути підтверджений, у першу чергу, трудовою книжкою і лише за її відсутності іншими первинними документами, які повинні оцінюватися всі у своїй сукупності.

Судова колегія встановила, що 27.11.2014 р. відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки наданими ним первинними документами не підтверджено пільговий стаж його роботи на посаді акумуляторника в періоди з 01.03.1980 р. по 20.10.1980 р. та з 03.01.1987 р. по 09.09.1997 р.

Зазначені періоди роботи ОСОБА_2 акумуляторником на Київському заводі будівельних матеріалів підтверджуються записами в його трудовій книжці / а.с. 12-13 /, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 10.11.2014 р. № 25/ВК / а.с. 15-16 /, наказом про переведення позивача на роботу акумуляторником з 01.03.1980 р. № 32-К / а.с. 18-20 /, особовою карткою / а.с. 21 /, довідкою про проведення атестації робочих місць від 07.02.2013 р. № 9 / а.с. 22 /.

Таким чином, колегія суддів вважає, що періоди роботи ОСОБА_2 акумуляторником з 01.03.1980 р. по 20.10.1980 р. та з 03.01.1987 р. по 09.09.1997 р. підтверджуються необхідною первинною документацією та мають бути враховані органами ПФУ при вирішенні питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, що вказує на неправомірність відмови відповідача у їх врахуванні.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що періоди роботи ОСОБА_2 з 01.03.1980 р. по 20.10.1980 р. та з 03.01.1987 р. по 09.09.1997 р. не підтверджені первинною документацією.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що загальний пільговий стаж роботи позивача за вказані спірні періоди часу складає 11 років 3 місяці і 27 днів, а пільговий стаж роботи, необхідний для призначення чоловікам пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ складає 12 років і 6 місяців.

Однак, встановивши зазначені обставини, судова колегія зауважує, що для вирішення питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, у відповідності з п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, необхідним є проведення підрахунку загального пільгового стажу роботи позивача, тобто як оспорюваного відповідачем за періоди з 01.03.1980 р. по 20.10.1980 р. та з 03.01.1987 р. по 09.09.1997 р., так і іншого стажу роботи ОСОБА_2, набутого ним за весь період трудової діяльності.

Водночас, проведення таких розрахунків та, відповідно, прийняття на їх підставі рішення про наявність або відсутність в особи необхідного пільгового стажу для призначення пенсії належить до дискреційних повноважень відповідача, вільна реалізація яких має на меті надати можливість суб'єкту влади на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору одного з декількох варіантів таких рішень, а тому, враховуючи приписи ст. 17 КАС України, суди не можуть втручатися в дискреційні повноваження суб'єкта влади доти, поки ним не буде реалізована його виключна компетенція.

Тож, колегія суддів вважає, що, у даному випадку, відсутні достатні та необхідні правові підстави для зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з 17.11.2014 р., як про це просить позивач у своєму адміністративному позові.

Водночас, діючи у відповідності та на виконання вимог ст. 195 КАС України, з метою повного і всебічного захисту прав та законних інтересів сторін, судова колегія вважає доцільним та необхідним вийти за межі доводів апеляційної скарги і зобов'язати відповідача розглянути питання щодо наявності у ОСОБА_2 достатнього пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, з урахуванням періодів роботи з 01.03.1980 р. по 20.10.1980 р. та з 03.01.1987 р. по 09.09.1997 р.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог в частині про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 17.11.2014 р. було неповно встановлено обставини справи та порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва задовольнити частково, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах з 17.11.2014 р. та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов в цій частині позовних вимог задовольнити частково, зобов'язавши відповідача розглянути питання щодо наявності у ОСОБА_2 достатнього пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, з урахуванням періодів роботи з 01.03.1980 р. по 20.10.1980 р. та з 03.01.1987 р. по 09.09.1997 р.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком за Списком № 2 з 17.11.2014 р., відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з періодами пільгової роботи за довідками від 07.02.2013 р. № 9 та від 10.11.2014 р. № 25/вк - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком за Списком № 2 з 17.11.2014 р., відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з періодами пільгової роботи за довідками від 07.02.2013 р. № 9 та від 10.11.2014 р. № 25/вк задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва розглянути питання щодо наявності у ОСОБА_2 достатнього пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням періодів роботи з 01.03.1980 р. по 20.10.1980 р. та з 03.01.1987 р. по 09.09.1997 р.

В іншій частині постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.