Справа № 820/735/15
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 березня 2015 р. 12:44 год. справа № 820/735/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Рябченко Є.А.,

за участі:

представника позивача - Храновський А.І.,

представника відповідача - Поярко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІО-ГРУП" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІО-ГРУП" (далі - ТОВ "ДІО-ГРУП") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - Західна ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області) про скасування податкового повідомлення - рішення № від 07.10.2014 року, щодо застосування штрафної санкції у сумі 28590,00 грн., відповідно до ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №265/95-ВР).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність проведення фахівцями Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання та обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документів, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) ТОВ «Діо-Груп». Також позивач зазначив, що висновок щодо порушення ТОВ "Діо-Груп" пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР, та застосування за вказане порушення санкції є неправомірним, оскільки підприємством у відповідності до норм чинного законодавства ведеться облік товарних запасів, а ненадання накладних на товар при проведенні перевірки було обумовлено тим, що у бухгалтер, який є відповідальними за їх збереження, був відсутній у зв'язку з закінченням його робочого часу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставі викладених у позові фактів та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що встановлені актом перевірки порушення відповідають фактичним даним, є належним чином встановлені, застосовані фінансові санкції відповідають вимогам Закону України №265/95-ВР.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, ТОВ «Діо-Груп» належним чином зареєстровано в якості юридичної особи Виконавчим комітетом Харківської міської ради 10.11.2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі направлення на перевірку №3539, №3540 від 17 вересня 2014 року, фахівцями Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області 18 вересня 2014 року було проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання та обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документів, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) ТОВ «Діо-Груп» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №1454/20/40/22/37366884, яким встановлені порушення ТОВ «Діо-Груп» п.12 ст.3 Закону України №265/95-ВР, а саме: порушення встановленого порядку ведення обліку ТМЦ за місцем їх реалізації та зберігання, а саме в реалізації не облікований товар на суму 14295,00 грн.; п. 1 ст. 3 Закону України №265/95-ВР, а саме: не проведення розрахункової операції через РРО та не роздрукування розрахункового документу на суму 20,00 грн.; п.13 ст.3 Закону України №265/95-ВР, а саме: не відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків на суму коштів, зазначеній у денному звіті РРО на 25,00 грн..

Предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є встановлені актом перевірки порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України №265/95-ВР, а саме: порушення встановленого порядку ведення обліку ТМЦ за місцем їх реалізації та зберігання, а саме в реалізації не облікований товар на суму 14295,00 грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 07.10.2014 року, яким ТОВ «Діо-Груп» визначено суму податкового зобов'язання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 28593,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Діо-Груп", керуючись статтями 55, 56 Податкового кодексу України оскаржило вказане податкове повідомлення - рішення. За наслідками оскарження, рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області скаргу директора ТОВ "Діо-Груп" залишено без задоволення.

Відповідно до Рішення фіскальної служби України від 05.01.2015 року скаргу директора ТОВ "Діо-Груп" залишено без задоволення, податкове повідомлення - рішення № від 07.10.2014 року залишено без змін.

З аналізу преамбули та загальних положень Закону України №265/95-ВР вбачається, що даний Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг і його вимоги поширюються на всіх юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), а також на фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг тощо.

Для цілей даного Закону суб'єкти, які здійснюють розрахункові операції, визначаються як суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно п.80.1 та п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.80.5 ст.80 цього Кодексу, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.

Згідно п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.

Відповідно до п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вибірковою перевіркою встановлено факт здійснення позивачем реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання на загальну суму 14295,00 грн.

У зв'язку з чим, відповідачем, згідно ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", застосовано до ТОВ "Діо-Груп" суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 28590,00 грн. (2 х 14295,00 грн.).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 44.6 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Отже, вищезазначеною правовою нормою визначено обов'язок позивача надати документи на підтвердження правомірності формування показників звітності, та наслідки неподання таких документів.

Крім того, статтею 44.7 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом трьох робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні. У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

Посилання позивача на ті обставини, що в ході перевірки перевіряючим було повідомлено, що всі документи на товар містяться в бухгалтерії підприємства, що розташована на 2 поверсі будівлі де проводилась перевірки, а у бухгалтера закінчився робочий день суд не бере до уваги, оскільки ненадання платником податків при проведенні перевірки для огляду та звірки з даними бухгалтерського обліку податкових накладних на товар, ТТН, що знаходяться за місцем реалізації та зберігання товару, позбавляє контролюючий орган дійти висновку про правильність, повноту та своєчасність ведення такого обліку.

Під час розгляду справи, позивачем було надано до суду копії видаткових, товарно-транспортних накладних на товар та чеків щодо наявності облікованого товару ТОВ «Діо-Груп», що на думку позивача свідчить про спростування висновків акту перевірки про наявність порушення в його діяльності щодо ведення обліку товарів за місцем реалізації та зберігання товарів з встановленням порядку.

Судом, з пояснень сторін та наявних матеріалів справи не встановлено факту надання позивачем первинної документації до податкового органу до моменту прийняття рішення контролюючим органом за результатами перевірки.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи та вимоги наведеного законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки такі документи не були подані відповідачу у встановленому порядку при здійсненні перевірки, та позивачем не обґрунтовано неможливість їх подання у визначений строк, такі документи не містять доказової бази про відсутність встановленого актом перевірки правопорушення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення - рішення № від 07.10.2014 року, складено без порушення вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені ПК України та Законом України №265/95-ВР, з використанням повноважень, з метою, якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, дії відповідача є правомірними, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІО-ГРУП" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 26.03.2015 року.

Суддя Біленський О.О.