Справа № 813/715/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року м. Львів № 813/715/15
13 год. 07 хв.
Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ;

відповідача: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Франківського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області (далі Франківський РВ ГУ ДМС України у Львівській області), в якій просить зобов`язати здійснити реєстрацію місця проживання її сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що звернулась до відповідача із заявою щодо реєстрації сина, ОСОБА_2 , за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 та долучила до неї перелік документів, що вимагається в такому порядку, однак у відповідь отримала відмову, яку вважає безпідставною та такою, що порушує її конституційні права та права її малолітньої дитини.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання від 17.03.2015 року (вх. №8255), в якому просить розглядати справу без участі представника Франківського РВ ГУ ДМС України у Львівській області.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно долученого до матеріалів справи договору найму житлового приміщення (а.с. 26), укладеного між Технологічним коледжом державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» та позивачем, ОСОБА_1 , остання являється наймачем житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт перебування позивача у трудових відносинах з адміністрацією коледжу підтверджується копією довідки №107 від 11.03.2015 року (а.с. 37), виданою Технологічним коледжом державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», згідно якої ОСОБА_1 з 01.02.2002 року по теперішній час працює на посаді лаборанта.

17.12.2014 року позивач звернулась до Франківського РВ ГУ ДМС України у Львівській області із письмовою заявою про реєстрацію місця проживання її малолітнього сина, ОСОБА_2 , у гуртожитку Технологічного коледжу державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» за адресою: АДРЕСА_1 .

24.12.2014 року на вищевказане звернення ОСОБА_1 було надано відмову №5040 (а.с. 12), покликаючись на необхідність письмової згоди керівника Технологічного коледжу державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», оскільки за даною адресою знаходиться студентський гуртожиток.

Вказану відмову позивач вважає безпідставною та такою, що порушує її конституційні права та права її малолітньої дитини, тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даної справи, суд керується принципами адміністративного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, питання реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року за №1382-IV (далі Закон України від 11.12.2003 року за №1382-IV) та Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.11.2012 року за №1077 (далі Порядок).

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Частиною 1 статті 2 Закону України від 11.12.2003 року за №1382-IV встановлено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року за №1382-IV реєстрація це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно тимчасово; місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 6 Закону України від 11.12.2003 року за №1382-IV встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає:

- письмову заяву;

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України;

- квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

- талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

- документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;

- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються:

- документ, що посвідчує особу законного представника;

- документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Тобто, як вбачається із зазначеної правової норми, письмова заява (в даному випадку ОСОБА_1 ) про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи. Необхідність подання письмової згоди керівника, зокрема, Технологічного коледжу державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», вказаною нормою не передбачено.

Пунктом 2.2 Порядку передбачено, що право на проживання в житлі підтверджується такими документами, як ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документами. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

З наявного у матеріалах справи договору найму житлового приміщення вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , є наймачем житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов даного договору наймодавець надає вказане житлове приміщення для проживання у ньому, як позивачу, так і членам його сім`ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_2 , при зверненні до Франківського РВ ГУ ДМС України у Львівській області про проведення реєстрації її дитини за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , надано відповідачу для проведення реєстрації місця проживання наступні документи:

- письмову заяву встановленого взірця із згодою батька;

- довідки з місця проживання №132 та №134 від 03.12.2014 р;

- копію договору найму;

- довідку з місця праці від 15.12.2014 р;

- копію постанови суду у справі №813/4905/14 від 08.09.2014 року;

- копію ухвали про виправлення описки у справі №813/4905/14 від 19.09.2014 року;

- копію паспорта;

- копію свідоцтва про народження;

- довідку з місця проживання чоловіка №1395 від 08.12.2014 року.

Аналіз досліджених судом документів, поданих позивачем для проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 до Франківського РВ ГУ ДМС України у Львівській області, дає підстави вважати, що ОСОБА_1 були надані усі необхідні документи для проведення такої реєстрації, передбачені ст. 6 Закону України від 11.12.2003 року за №1382-IV, а тому підстави для відмови в реєстрації місця проживання позивачу були відсутні.

Окрім цього, суд зазначає, що ч. 5 ст. 6 даного Закону та п. 2.5 Порядку, встановлено заборону вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів, не зазначених у цьому Законі.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку, працівник територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів - адміністратор центру (крім внесення відомостей про реєстрацію місця проживання до паспортного документа та картки реєстрації особи), серед іншого, перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання, про що ним вчиняється відповідний запис у заяві.

Враховуючи те, що, по-перше, перелік документів, необхідних для вчинення дії по реєстрації місця проживання особи є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, по-друге, позивач надав усі передбачені чинним законодавством документи для здійснення реєстрації його місця проживання за вищевказаною адресою, по-третє, реєстрація місця проживання є фактом, підтверджуючим місцезнаходження особи і не може вплинути на володіння нерухомим майном, право на яке встановлюється у визначеному законодавством порядку, відтак, суд приходить до висновку про відсутність належних правових підстав для відмови позивачу у здійсненні реєстрації місця проживання її малолітнього сина ОСОБА_2 .

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють не лише чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем не були дотримані. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Враховуючи наведені обставини, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статті 94 КАС України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Франківський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Присудити із Державного бюджету на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 25.03.2015 року.

Суддя Клименко О.М.