Справа № 800/175/13
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2013-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 березня 2013 року м. Київ П/800/175/13

Суддя Вищого адміністративного суду України Кравцов О.В., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до держави України, Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Вищого адміністративного суду України із адміністративним позовом, в якому просили:

- визнати дії держави України, Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України незаконними;

- забезпечити безоплатну правову допомогу;

- винести окрему ухвалу щодо беззаконності.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною четвертою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до частини другої статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України акти, дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, а також рішення, дії чи бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України оскаржуються до Вищого адміністративного суду України.

Позивачі звернулись до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції, проте не врахували, що позовні вимоги до суб'єктів владних повноважень, які не містяться у переліку статей 18, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України (а саме: держави Україна та Кабінету Міністрів України) Вищим адміністративним судом України як судом першої інстанції не розглядаються.

Пунктом шостим частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З огляду на зазначене, позовна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до держави України, Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії підлягає поверненню в частині позовних вимог до держави України та Кабінету Міністрів України про визнання дій незаконними.

Щодо позовних до Президента України, Верховної Ради України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії зазначаю наступне.

Статтею 104 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105, статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до частини п'ятою статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії.

Проте, позивачі, формулюючи свої позовні вимоги, не врахували вимоги вище перелічених статей, не конкретизували позовні вимоги, не виклали обставини в їх обґрунтування та не зазначили, які саме дії Президента України та Верховної Ради України є незаконними.

Крім того, позивачами не викладено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з частиною другою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Всупереч даній нормі, позивачами не надано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не додано копії позовної заяви для відповідачів.

Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно зі статтею 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру становить 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 13 Закону України від 22 грудня 2011 року N 4282-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік» мінімальна заробітна плата з 1 січня 2013 року становить 1147 грн.

Таким чином, при поданні до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 34 грн. 41 коп.

Позивачі, вказавши лише, що вони є інвалідами I групи та звільненні від сплати судового збору, не надали до позову копію документів, що підтверджує їх право на пільги щодо сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно додати документ про сплату судового збору або докази звільнення від сплати такого збору.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до держави України, Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії підлягає залишенню без руху в частині позовних вимог до Президента України та Верховної Ради України про визнання дій незаконними із наданням позивачам терміну для усунення вказаних недоліків, шляхом складання нової позовної заяви.

Керуючись статями 18, 23, 106, 108, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Повернути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовну заяву до держави Україна, Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог до держави України та Кабінету Міністрів України про визнання дій незаконними.

2. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до держави України, Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог до Президента України та Верховної Ради України про визнання дій незаконними.

3. Надати позивачам строк для усунення недоліків до 10 квітня 2013 року.

4. Роз'яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява повертається особі, яка її подала.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Суддя Кравцов О.В.