Справа № 826/18729/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язати вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.07.2014 позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення йому виплати пенсії або визначення територіального органу Пенсійного фонду щодо розгляду заяви про поновлення пенсії.

Листом від 05.08.2014 року відповідачем повідомлено позивача, що його звернення направлено за належністю для вирішення по суті.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова №128 від 17.10.2014 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні виплати пенсій, з огляду на відсутність долученого до заяви позивачем документу, що підтверджує постійне проживання на території України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання бездіяльності Пенсійного фонду України в реалізації права позивача на відновлення виплати пенсії по віку, як пенсіонеру і громадянину України, що проживає в Ізраїлі та зобов'язання Пенсійного фонду України внести та затвердити відповідні Закону та Конституції України зміни в «Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсій», які мешкають за межами України, згідно з рішенням КСУ № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон №1058), виключно законами про пенсійне забезпечення визначається види, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Водночас, стаття 5 зазначеного Закону регламентує, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Тобто, Пенсійний фонд України не має ні підстав, ні повноважень приймати нормативно-правові акти, що регулюють питання призначення пенсій всупереч положенням Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону N 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з п. 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, а також у містах і районах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 №8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.05.2002 за №442/6730, управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Пункт 4.2 зазначеного Положення визначає, що управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Тобто, уповноваженим органом щодо прийняття рішення про поновлення виплати пенсії є безпосередньо територіальний орган Пенсійного фонду України.

Як вже зазначалось, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова №128 від 17.10.2014 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні виплати пенсій.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач не наділений правом призначати або поновлювати виплату пенсії, оскільки це є повноваженням територіального органу пенсійного фонду, натомість останнім в межах своєї компетенції прийнято рішення про відмову у такому поновленні. Зазначене рішення позивачем не оскаржено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність факту порушення відповідачем вимог законодавства та про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача.

Отже, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, правову позицію з приводу яких аргументовано виклав в мотивувальній частині оскаржуваного позивачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 27.03.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.