Справа № 2а-0870/11415/11
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2012-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2012 року 12:50 Справа № 2а-0870/11415/11

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової Ж.М.

при секретарі Батигіні О.В.

за участю:

представника позивача: не з'явився

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовом: Державної митної служби України Запорізької митниці

до: відділу Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулася Запорізька митниця з позовом до ВДВС Бердянського МУЮ в Запорізькій області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 23.09.2011 (номер виконавчого провадження 28844444);

- зобов'язати Відділ Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя №3-229/11 від 15.02.2011 про конфіскацію в доход держави товар - автомобіль «БМВ-316і», 1990 року випуску, кузов НОМЕР_1, зареєстрований в Німеччині, державний НОМЕР_2, ввезений на територію України ОСОБА_2, що є безпосереднім об'єктом порушення митних правил, згідно протоколу про порушення митних правил №0385/11200/10 від 10.12.2010 та про стягнення з гр. ОСОБА_2 витрат на зберігання товару, що є безпосереднім предметом порушення митних правил, в сумі 6864,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Державна виконавча служба при прийняті постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, діяла всупереч нормам Закону України «Про виконавче провадження» та Митного кодексу України. Представник позивача до суду не прибув, однак на адресу суду надійшло клопотання останнього щодо проведення судового засідання без його участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач свого представника до участі в судовому засіданні не направив, на адресу суду від відповідача надійшло заперечення проти позовних вимог, в якому останній просить відмовити в задоволені позову з наступних підстав. Державним виконавцем, керуючись п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена оскаржувана постанова, виконавче провадження не було відкрито, оскільки виконавчий документ не відповідає ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не зазначено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Одночасно стягувачу було роз'яснено, що він має право звернутися до суду, про приведення виконавчого документа у відповідність із вимогами ст.18 вказаного Закону.

Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись приписами статей 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

15.02.2011 Ленінським районним судом м.Запоріжжя винесено постанову у справі №3-229/11 по факту порушення митних правил, передбачене ст.336 Митного кодексу України, якою суд постановив конфіскувати в доход держави товар - автомобіль «БМВ-316і», 1990 року випуску, кузов НОМЕР_1, зареєстрований в Німеччині, державний НОМЕР_2, ввезений на територію України ОСОБА_2, що є безпосереднім об'єктом порушення митних правил, згідно протоколу №0385/11200/10 від 10.12.2010 про порушення митних правил та стягнути з ОСОБА_2 витрати на зберігання товару, що є безпосереднім предметом порушення митних правил, в сумі 6864,00грн., одержувач - Запорізька митниця.

Як зазначено судом, вказана постанова набрала законної сили 26.02.2011.

На виконання постанови Запорізька митниця звернулась до Відділу ДВС Бердянського МУЮ в Запорізькій області та 23.09.2011 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області винесено постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 витрат на зберігання товару, що є безпосереднім предметом порушення митних правил в сумі 6864,00грн. З тексту оскарженої постанови вбачається, що наданий позивачем виконавчий документ не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та враховуючи викладене, керуючись п.6 ч.1 ст.26 вказаного Закону, державний виконавець постановив відмовити в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови №3-229/11 виданого 15.02.2011 Ленінським судом м.Запоріжжя.

Позивач отримав оскаржувану постанову 28.11.2011р., що підтверджено штампом вхідної кореспонденції, вх.№16247/07-23.

В надісланих до суду запереченнях на позов, відповідачем зазначені недоліки виконавчого документа - постанови, відповідно до яких він не прийняв виконавчий документ до свого провадження. А саме, відповідно до ст.18, п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, у виконавчому документі не зазначено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Відповідач зазначив, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів в справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців.

Також, порушено вимоги ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У виконавчому документі зазначено, що гр. Німеччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1.

Ознайомившись з наданими запереченнями та наданими відповідачем додатковими доказами, суд не погоджується з доводами відповідача, оскільки за правилами ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 405 Митного кодексу України передбачено, що постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем у порядку, встановленому законом. Товари, транспортні засоби, вилучені митним органом, щодо яких винесена постанова суду (судді) про конфіскацію, передаються державному виконавцеві. У разі коли неможливо конфіскувати товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, або товари із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортні засоби, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, з осіб, які вчинили порушення митних правил, стягується вартість зазначених товарів, транспортних засобів у порядку, встановленому законодавством України. Витрати митного органу, пов'язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил, у порядку, встановленому законом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що на виконання постанови, передбаченою статтею 405 Митного кодексу України, виконавчі листи окремо не повинні видаватися, до виконання необхідно пред'являти саме постанови суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовим актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Саме процесуальним кодексом встановлені обов'язкові вимоги щодо змісту судового рішення, інший нормативний акт не може містити такі вимоги. Стаття 163 Кодексу адміністративного судочинства України містить вичерпний перелік вимог до змісту постанови, а саме постанова складається з вступної частини із зазначенням дати, часу та місця її прийняття; найменування адміністративного суду, прізвищ та ініціалів судді (суддів) і секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; предмета позову; описової частини із зазначенням: короткого змісту позовних вимог і позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався; резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення адміністративного позову або про відмову в його задоволені повністю чи частково; висновки суду по суті вимог; розподілу судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження; встановленого судом строку для подавання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини 5 ст.124 Конституції України, а також ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення є обов'язковими до виконання на всі території України. Обов'язковість судових рішень є однією з основних засад судочинства.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем при прийняті оскаржуваної постанови були порушені вищезазначені норми.

Щодо заперечень відповідача стосовно порушень ст.20 Закону України «Про виконавче провадження, суд не приймає до уваги, оскільки в постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження про це не зазначено, як на причину відмови. Також, необхідне зазначити, що статтею 406 Митного Кодексу України встановлено порядок виконання постанови митного органу про накладення стягнення за порушення митних правил на осіб, які проживають або перебувають за межами України.

Також, оглянувши надані сторонами матеріали, суд дійшов висновку, що державний виконавець ВДВС Бердянського МУЮ у оскаржуваній постанові відмовив в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя лише в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на зберігання товару, що є безпосереднім предметом порушення митних правил в сумі 6864,00грн., щодо першої частини резолютивної частини постанови районного суду стосовно конфіскації в доход держави майна ОСОБА_2, державний виконавець не прийняв до провадження та не вчинив не яких дій.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Враховуючи викладене вище, суд вважає оскаржувану постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Значення виконавчого провадження полягає в тому, що воно гарантує фактичну реалізацію рішень судів, завершує юрисдикційну діяльність щодо захисту суб'єктивних прав громадян і юридичних осіб, забезпечуючи зміцнення законності і правопорядку у сфері матеріально-правових відносин.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя №3-229/11 від 15.02.2011, суд вважає за необхідне зазначити, що невідповідність дій відповідача вимогам закону при прийнятті оскаржуваної постанови потягли за собою порушення вказаних принципів, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено законність та обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 162, 163, 167, 181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 23.09.2011 (номер виконавчого провадження 28844444).

Зобов'язати Відділ Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя №3-229/11 від 15.02.2011 про конфіскацію в доход держави товар - автомобіль «БМВ-316і», 1990 року випуску, кузов НОМЕР_1, зареєстрований в Німеччині, державний НОМЕР_2, ввезений на територію України ОСОБА_2, що є безпосереднім об'єктом порушення митних правил, згідно протоколу про порушення митних правил №0385/11200/10 від 10.12.2010 та про стягнення з гр. ОСОБА_2 витрат на зберігання товару, що є безпосереднім предметом порушення митних правил, в сумі 6864,00грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 23.01.2012

Суддя Ж.М.Чернова