Справа № 349/1958/14а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 876/594/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2014р. по справі №349/1958/14а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області,-

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов»язання перерахувати та виплатити державну пенсію у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2014 року.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2014р., прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено повністю.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні та перерахунку пенсії ОСОБА_1, як інваліду І групи, згідно з ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 2 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 призначену як інваліду І групи згідно з ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" починаючи з 01 січня 2014 року, з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2014р. та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що мінімальна пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначеної згідно з цим Законом та не поширюється на правовідносини, що виникають на підставі інших законів. Пенсія позивачці виплачується на підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до Постанови Кабінет Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому підстав для проведення перерахунку такої немає. Крім того, фінансування виплат, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводиться із Державного бюджету України, а Управління не є власником або розпорядником коштів Державного бюджету України, тому не може виконати заявлені позивачем вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи, віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом I групи захворювання, пов'язаного з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, довідкою МСЕ-№ 164600.

Позивач звернулась із заявою до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про перерахунок та виплату пенсії згідно з ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 02 жовтня 2014 року за №182/Б-08 відповідач відмовив в перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що позивачу призначено пенсію по інвалідності І групи захворювання пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи. При цьому вимоги чинного законодавства при виплаті пенсії позивачу дотримуються та проводиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, у зв'язку з чим КМ України вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, регулює порядок і розміри соціальних витрат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Держбюджету України, відповідно до Конституції України, отже виплата пенсії позивачу проводиться у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Протиправна бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії стала підставою звернення до суду за захистом порушених прав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до ст. 49 Закону №796-XII, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст. 54 Закону України №796-XII в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 50 Закону України №796-XII визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам І групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії ОСОБА_1 протягом оспорюваного періоду визначено Управлінням з врахуванням Постанови Кабінет Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011р. №1210.

Частиною 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою установлено розрахункові величини, з яких проводиться розрахунок пенсій, проте такі не відповідають розрахунковим величинам, визначеним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що при визначенні розміру додаткової пенсій позивачеві застосуванню підлягає ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі статті 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, положення ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на переконання колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Така правова позиція щодо застосування наведених норм права у спорах цієї категорії висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 24 березня та 16 вересня 2009 року (№№ 21-2112во08, 21-1293во09 відповідно), 24 жовтня 2011 року (№21-28а11), 23 квітня 2012 року (№ 21-239а11).

Колегія суддів зазначає, що Управлінням не враховано, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлювати порядок та розмір пенсійних виплат, передбачених ст. 50, 54 Закону України №796-XII протягом 2011-2013 років, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, відповідно до положень Законів України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010р. № 2857-VI, "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011р. № 4282-VI, "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012р. № 5515-VI відповідно. Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року таку законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Однак, Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16.01.2014р. №719-VII такої норми не передбачено.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р. № 1622-VII Прикінцеві положення Закону України №719-VII доповнено п.67 яким встановлено, зокрема, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказаний Закон України набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03.08.2014р.

Таким чином, судом першої інстанції помилково не було враховано, що в період з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. при нарахуванні та виплаті основної та додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 та ст. 54 Закону №796-XII застосуванню підлягають положення вказаних статей, а не підзаконні нормативно-правові акти, якими керувалось Управління.

Проте після 02.08.2014р. виплата повинна здійснюватися у відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції що відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак така виплата повинна була проводитись до 02.08.2014 року включно.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог за період з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. включно.

Колегія суддів не вбачає підстав для застосовування вимог ст.99 КАС України та наслідків ст.100 КАС України, оскільки позивач звертався із досудовим порядком врегулювання спору. Крім того, колегія суддів враховує стан здоров'я позивача та її вік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 99, ч.3.ст.160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст.

207, 211, 212, 254 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2014р. по справі №349/1958/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1, як інваліду І групи, згідно з ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 2 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як інваліду І групи, згідно з ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" основної пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з врахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя: Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлений 25.03.2015р.