Справа № 809/1053/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Справа № 809/1053/15

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2015 року Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч вимогам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, більше року не подавав до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську податкову звітність, що у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

10.03.2015 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 183-2 КАС України судом винесена ухвала про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, згідно ч. 4 ст. 33 КАС України, направлена відповідачу за адресою його проживання, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Однак, вказане поштове відправлення повернулось до суду без вручення у зв'язку із «закінченням терміну зберігання». Таким чином, оскільки поштове відправлення не вручене адресату з незалежних від суду причин, то у відповідності до ч.11 ст.35 КАС України, вважається, що останнє вручене належним чином.

У встановлений ч.3 ст.183-2 КАС України строк правом на подання заперечення проти позову відповідач не скористався.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.02.2006 року зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, як фізична особа-підприємець.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Як встановлено судом, відповідач з 22.01.2010 року, всупереч вимогам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, не подавав до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області податкову звітність та немає заборгованості зі сплати податків і зборів що підтверджується довідками позивача (а.с.7,10).

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 5 частини 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Відповідно частини 3 статті 46 даного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно підпункту 20.1.12 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 8-14, 86, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (76000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

Постанову звернути до негайного виконання.

Згідно ч.1 ст.49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" копію постанови направити державному реєстратору Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області.

Відповідно до ч.9 ст.183-2 КАС України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, рішення суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.