Справа № 822/234/15
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/234/15

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

18 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного підприємства "Банкір" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Банкір" до Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2015 року приватне підприємство "Банкір" звернулось в суд з адміністративним позовом до Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду ухвалою від 23 січня 2015 року зазначений адміністративний позов залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 05 лютого 2015 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги позивач вказує на те, що вимоги викладені в оскарженому рішенні, що стали підставою залишення без руху адміністративного позову є незаконними та необґрунтованими, та такими, що не відповідають змісту статті 106 КАС України, як нормі матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

16 березня 2015 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява приватного підприємства "Банкір" про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача (вх. №4178/15).

Відповідачі не скористались правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України щодо надання письмових заперечень на апеляційну скаргу позивача.

Сторони уповноважених представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції ухвалою суду від 23 січня 2015 року залишаючи позовну заяву приватного підприємства "Банкір" без руху виходив з підстав її не відповідності вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: пункту 4 статті 106 КАС України, позивачем не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; частини 2 статті 106 КАС України, в матеріалах адміністративного позову відсутні рішення Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Виконавчої дирекції Хмельницького обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про неприйняття Звіту по коштах загальнообов'язкового соціального страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (звід Ф4-ФСС з ТВП) поданого ПП "Банкір" за 2014 рік від 12.01.2014. Також судом звернуто увагу позивача на те, що позивачем не обґрунтовано та не наведено посилання на нормативну правову базу щодо пункту 3 позовних вимог, стосовно надіслання в письмовому вигляді офіційного вибачення за вчинення протиправних дій.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність в матеріалах адміністративного позову рішення Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Виконавчої дирекції Хмельницького обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про неприйняття Звіту по коштах загальнообов'язкового соціального страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (звід Ф4-ФСС з ТВП) поданого ПП "Банкір" за 2014 рік від 12.01.2014, а також відсутність посилання на нормативну правову базу в обґрунтування пункту 3 позовних вимог, перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Власне, виходячи з приписів частини 2 статті 106 КАС України можна дійти висновку, що у своєму позові позивач зобов'язаний викласти обставини (підстави позову), за яких, як він вважає, було порушено його права, свободи чи законні інтереси, з посиланням на докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом та наявність підстав для звільнення від доказування. Крім того, в прохальній частині мають бути сформульовані позовні вимоги з врахуванням частин 4, 5 статті 105 КАС України. Доцільно також зазначити норму закону, яка регулює спірні відносини, що є предметом судового розгляду, а також може бути надано правову оцінку обставинам, викладеним в позовній заяві.

При вирішенні питання щодо надання позивачу строку для усунення недоліків його позовної заяви суду першої інстанції необхідно було звернути увагу на положення статті 11 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи .

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів .

Дані обставини суд повинен з'ясувати при розгляді справи по суті в судовому засіданні, а їх необґрунтованість або нечіткість в позовній заяві не є підставою для надання позивачу строку для усунення недоліків.

Поряд з наведеним, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з недотриманням позивачем вимог пункту 4 статті 106 КАС України, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач зазначив відповідачами в справі: Хмельницьке обласну відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Хмельницьку міську виконавчу дирекцію Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Виконавчу дирекцію Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

В пункті 9 частини 1 статті 3 КАС України дано визначення, що відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

В силу положень пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як правильно зазначено в оскарженій ухвалі позивачем не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Беручи до уваги вищенаведене колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції правомірно застосував положення частини 1 статті 108 КАС України суддя та постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, адже позовну заяву приватним підприємством "Банкір" подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, а саме: пункту 4 частини 1 зазначеної статті.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу приватного підприємства "Банкір" залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.