Справа № 759/2222/15-а
Суддя: Лук'яненко Л. М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/2222/15-а
пр. № 2-а/759/132/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Лук'яненко Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Святошинському районі м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До суду із даним позовом звернулася ОСОБА_1. Посилається на те, що 03.12.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва за переведенням на інший вид пенсії.

Однак, отримала відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника з підстав, що за даними пенсійної справи позивача відсутній документ який підтверджує факт визнання її інвалідом до 18 річного віку про що Позивача було повідомлено листом №2111/8-П віл 11.12 2014 р. 22.12.2014 року позивач оскаржила бездіяльність відповідача до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, подавши відповідну скаргу. 23.01.2014 року Головним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про результати розгляду скарги, яким відмовив позивачу в задоволенні скарги. З 25.10.1965 року відповідно до Закону СРСР про державні пенсії від 14.07.1956 року позивачці як інваліду з дитинства органами соціального забезпечення (Залізничним відділом соціального забезпечення м. Києва) вперше призначено пенсію по інвалідності до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивач перебуває на обліку у Управлінні пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва та отримує пенсію за віком, розмір якої визначено відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV від 09.07.2003, як інвалід з дитинства третьої групи. Являється донькою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, вказане підтверджується копією свідоцтва про народження та шлюб позивача й копією свідоцтв про смерть батьків. Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом III групи, причина інвалідності - «інвалідність з дитинства», яка встановлена безстроково 14.10.1965 року (у віці 18 років) актом огляду у Залізничній ЛТЕК м. Києва, серія АОО № 234988 (форма №4 затверджена Міністерством соціального забезпечення УРСР), крім того зазначила, що час настання її інвалідності підтверджується довідкою, в якій у графі причина інвалідності зазначено «інвалідність з дитинства». Враховуючи те, що згідно з СК України (ст. 6) дитиною вважається особа, яка не досягла 18 років, факт визнання її комісією МСЕК інвалідом 3 групи з дитинства, на її думку свідчить про те, що вона стала інвалідом саме до настання 18 років, а тому вважає відмову відповідача в переведенні її з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника безпідставною та незаконною.

Ухвалою суду від 13 лютого 2015 року відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідач - Управління Пенсійного Фонду України в Святошинському районі м. Києві направив свої письмові заперечення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що Управління Пенсійного Фонду України в Святошинському районі м. Києві діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку з безпідставністю і необґрунтованістю, крім того зазначив, що позивачка згідно довідки серії АОО№234988 від 14.10.1965 року визнана інвалідом з дитинства після 18 років, а саме в 18 років 7 місяців, тобто в супереч закону, який вимагає визнання інвалідом з дитинства до 18 років.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку у Управлінні пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва та отримує пенсію за віком, розмір якої визначено відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV від 09.07.2003, як інвалід з дитинства третьої групи.

Відповідно до ст. 45 закону України «Про загальнообовзкове державне пенсійне страхування»пенсія у звзку з втратою годувальника призначається із дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців із дня смерті годувальника. Переведення із одного виду пенсії на інший проводиться із дня подання заяви з усіма необхідними документами. Оскільки в даному випадку мало місце не призначення нової пенсії, а переведення на інший вид з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника тому такий перерахунок повинен проводитися із дня подання позивачкою заяви.

Пенсійним законодавством чітко визначено обмеження щодо виплати пенсії особі, яка має право на отримання пенсій різного виду (по втраті годувальника та по інвалідності одночасно). Зокрема, відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 15.11.1991 року № 1788-Х11, ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року N 1058-IV, що були чинними на час, за який позивачка заявляє позовні вимоги, визначають, що особі, яка одночасно має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку із втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Позивачка із 25.10.1965 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до ст. 3 Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956 року як інвалід з дитинства, із заявою про переведення на інший вид пенсії не зверталася, тому пенсія в разі втрати годувальника позивачці не призначалася.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону 1 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до вступного абзацу Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (далі за текстом - Порядок), цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 3 Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника.

Відповідно до пункту 5 Порядку, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до п. 37 Порядку заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

03.12.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва за переведенням її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, її батьків, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Позивачка згідно довідки серії АОО№234988 від 14.10.1965 року визнана інвалідом з дитинства після 18 років, тобто в 18 років 7 місяців. (а.с. 12)

Згідно ст. 36 закону України «Про загальнообовзкове державне пенсійне страхування» від 09.07. 2003 року № 1058-1У пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника на день смерті в залежності від страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. Частина 2 цієї статті зазначає, що непрацездатними членами сім»ї вважаються зокрема діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Для осіб, які визнані інвалідами з дитинства після досягнення 18-річного віку, додається висновок МСЕК про час настання інвалідності.

Позивач для переведення на пенсію по втраті годувальника надала довідку серії АОО№234988 від 14.10.1965 року якою вона визнана інвалідом з дитинства після 18 років.

З відповіді Київського міського центру медико -соціальної експертизи Солом'янської Міжрайонної МСЕК від 28.10.2013 року вбачається, що не може бути надано висновок про час настання інвалідності у віці до 18 років на гр.. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв'язку з відсутністю будь-яких медичних документів з дитинства. (а.с. 28)

Суд вважає, що позивач не правильно розуміє поняття "стати інвалідом до досягнення 18 років", оскільки, довідка, у якій зазначено причину інвалідності - «захворювання дитинства» та яку вперше видано особі після досягнення 18 років, не є документом, який підтверджує, що особа стала інвалідом до 18 років, а вказує лише на те, що зазначена особа занедужала на цю хворобу до досягнення нею вісімнадцятирічного віку. Причинний зв'язок інвалідності з хворобами, перенесеними в дитинстві, МСЕК установлює за наявності медичних документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18 років, та надає відповідний висновок.

Таким чином в діях управління Пенсійного фонду не має ознак неправомірності, вимоги чинного законодавства не порушувались, а отже підстав для переведення позивачки з одного виду пенсії на інший не має, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 41, 71, 104, 159, 160, 161-163, 167 КАС України, ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванн, Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України № 183 від 07.04.2004 року

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Святошинському районі м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва. У разі прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Лук'яненко