Справа № 628/549/15-а
Суддя: Шиховцова А. О.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 628/549/15-а
Провадження № 2-а/628/11/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого -судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря - Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Куп'янську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Куп'янського МВ (з обслуговування м. Куп'янськ, Куп'янського та Дворічанського районів) ГУ МВСУ в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник за довіреністю позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ВДАІ Куп'янського МВ (з обслуговування м. Куп'янськ, Куп'янського районів) ГУ МВСУ в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову посилається на те, що 21 січня 2015 р. відносно ОСОБА_1 ст. інспектором ВДАІ м. Куп»янськ, Куп'янського та Дворічанського районів майором міліції Яценко В.В. складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 862544, в якому вказано, що ОСОБА_1.21.01.2015 р. о 10-15 год. на автодорозі Чугуїв-Мілове 76 км Куп'янського району керував автомобілем Mercedes-benz sprinter 308 СДІ д.н. НОМЕР_3, автобус 19 пасажирських місць, перевозив пасажирів, надавав послуги без ліцензійної картки, чим порушив п. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП. На підставі протоколу ст. інспектор Яценко В.В. 05.02.2015 р. виніс постанову ПС2 № 213663 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. З цією постановою він не згоден, вважає її незаконною з наступних підстав.

Відповідачем, в порушення вимог ст. 245, п. 2 ст. 278 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірено правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 862544 від 21.01.2015 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1, що впливає на повне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин справи, чим не виконуються вимоги ст. 245, 280 КУпАП, у зв'язку з чим не дотримано норм ст. 268 КУпАП щодо прав особи, яка притягується до відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 251 КУпАП. Так, в графі «склав цей протокол про те, що громадянин (ка) ОСОБА_1» не вірно зазначено відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме - прізвище, яке за паспортом вказано «ОСОБА_1» та за посвідченням водія вказано російською мовою «ОСОБА_1». В графі «особу встановлено п.в. НОМЕР_4 від 24.05.1996 року» не вірно вказані відомості щодо дати видання посвідчення водія. Так, посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 видано 20.05.1995 року.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП1 № 862544 від 21.01.2015 р. відсутні конкретні обставини правопорушення з приводу перевезення пасажирів, не зазначена кількість осіб, яким надавалась така послуга та її вартість. Також, відсутні будь-які свідки вчинення зазначеного правопорушення.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено вчинення правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема, ліцензійної картки на транспортний засіб.

Відповідно до чинного законодавства ліцензійні картки видаються на надання послуг з перевезення пасажирів, однак відповідачем не встановлено всіх обставин, які б свідчили про вчинення правопорушення щодо надання послуг з перевезення пасажирів, а тому зазначення в протоколі правопорушення стосовно надання послуг без ліцензійної картки є необґрунтованим.

Крім того, правопорушення, на думку позивача, стосовно надання послуг без ліцензійної картки підпадає під санкцію ч. 1 ст. 164 КУпАП: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_5 порушив п. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт». Але, як зазначає позивач, зазначений закон не містить пунктів та складається з статей. З огляду на зміст ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт», зазначена стаття не містить вимог щодо отримання водіями, які надають послуги з перевезення пасажирів ліцензійних карток.

Таким чином, позивач вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону і не підлягав розгляду. Відповідач, при підготовці справи до розгляду не перевірив правильність складання протоколу, як того вимагає п. 2 ст. 278 КУпАП, та почав розглядати справу передчасно. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України.У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач, ст. інспектор з технагляду ВДАІ з обслуговування м. Куп'янськ, Куп'янського та Дворічанського районів ГУ України в Харківській області Яценко В.В. надав суду заперечення на позов, де зазначив, щ не згоден з позовом з наступних причин.

21.01.2015 р. відносно гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на а/д Чугуїв-Мілове 76 км, було складено адміністративний матеріал АП1 № 862544 за ст. 126 ч. 1 КУпАП, де в графі «громадянин(ка)» зазначено відомості про особі ОСОБА_1, що завірено особистим підписом особи при ознайомленні з протоколом, а також відповідає статистичним даним внесеним до інформаційної бази НАИС. Також в графі «додається» вказано, що додаються матеріали за ст. 164 КУпАП, в яких є пояснення гр. ОСОБА_1 та пояснення свідків, копії додаються. В графі «чим порушив вимоги», вказано «Закон України «Про автомобільний транспорт», п. 35 в протоколі не зазначено, а мається на увазі ст. 38, в якій вказано, що водій , який здійснює перевезення пасажирів повинен мати при собі ліцензійну картку, додав до заперечень копію протоколу. 05.02.2015 р. ОСОБА_1 не з'явився для розгляду адміністративної справи, хоча був ознайомлений та додатково запрошений для розгляду на 05.02.2015 р., ним було винесено постанову ПС1 № 213663 з дотриманням вимог статей 245, 278, 280 КУпАП. У судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні його адміністративного позову.

В своїх поясненнях представник позивача ОСОБА_2 на заперечення відповідача зазначила, що старший інспектор ВДАІ МВ в своїх запереченнях вказує, що відомості про особу ОСОБА_1, відносно якого складено адміністративний протокол АП1 № 862544,відповідає статистичним даним внесених до інформаційної бази НАИС, в підтвердження чого надана роздрукована сторінка з сайту . Але, вважає представник позивача, що зазначені відомості в інформаційному листі лише підтверджують, що протокол АП1 № 862544 від 21.01.2015 року та постанова ПС2 № 213663 від 05.02. 2015 року складені відносно іншої особи. Так, в паспорті громадянина України ОСОБА_1 серія НОМЕР_5,виданий Куп»янським МРВ УМВСУ в Харківській області від 27.10.1999 року «ОСОБА_1», а посвідчення водія ОСОБА_1 було видано 20.05.1995 року серія НОМЕР_4.Відповідач також додав до заперечення копії пояснень ОСОБА_1 та свідків, що були додані до матеріалів адміністративної справи за ст. 164 КУпАП. Звернувши увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення АП1 № 862544 від 21.01.2015 року оформлений за ч. 1 ст. 126КУпАП . Крім того, як зазначає представник позивача ,в даному протоколі в графі « свідки чи потерпілі» не зазначені відомості щодо свідків правопорушення. Надані відповідачем копії пояснень свідків відноситься до матеріалів адміністративного правопорушення складеного за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому вважає, що не можуть прийматися до розгляду за правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, в свідченнях свідків відсутні відомості щодо відсутності у водія ліцензійної картки. Пояснення ОСОБА_1 не містять відомості щодо відсутності в нього ліцензійної картки. Також, відповідач в запереченні зазначив, що п. 35 в протоколі не зазначено, а мається на увазі ст. 38, в якій вказано, що водій який здійснює перевезення пасажирів повинен мати при собі ліцензійну картку, але в копії протоколу, яка була надана позивачеві про адміністративне правопорушення зазначено п.35 Закон « Про автомобільний транспорт».З огляду на зміст ст. 38 ЗУ « Про автомобільний транспорт», зазначена норма не передбачає наявності у водія, який здійснює перевезення пасажирів, ліцензійної картки, а регулює питання перевезення організованих груп дітей.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оригінали матеріалів за адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.164 КУпАП, прийшов до наступного.

Пунктом 2 ч.1 ст. 18 КАС України , передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання ( перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач ( особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАЇ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 21.01.2015 року ст. інспектором з технагляду ВДАІ з обслуговування м. Куп»янськ, Куп»янського та Дворічанського районів майором міліції Яценко В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №862544 відносно «ОСОБА_1», так зазначено в протоколі, в якому вказано, що позивач по даній справі 21.01.2014 р. о 10-15 год. на автодорозі Чугуїв-Мілове 76 км. Куп»янського району керував автомобілем Mercedes-benz sprinter 308 СДІ, д.н. НОМЕР_3, автобус 19 пасажирських місць, перевозив пасажирів, надавав послуги без ліцензійної картки, чим порушив Закон України «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП ( а.с.4). Згідно пояснень ОСОБА_1, зазначених у даному протоколі, він вказав, що «з протоколом не згоден».

На підставі протоколу ст. інспектор Яценко В.В., відповідач по даній справі, 05.02.2015 р. виніс постанову ПС2 № 213663 про накладення на «ОСОБА_1», так зазначено у постанові, адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, що 21.01.2014 р. о 10-15 год. на автодорозі Чугуїв-Мілове 76 км. Куп»янського району ОСОБА_1 керуючи автобусом 19 пас. місць, Mercedes-benz sprinter 308 СДІ, д.н. НОМЕР_3, перевозив пасажирів, надавав послуги без ліцензійної картки, чим порушив статтю 35 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідно до даної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а. с. 5).

Відповідно до Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС №77 від 26.08.2009р., п. 4.1 за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою статті 126 КУпАП ( 80731-10 ) працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім»я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС №77 від 26.08.2009р., п. 2.16. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову в справі про адміністративне правопорушення. Постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, та транспортний засіб, його номерний знак; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення; прийняте в справі рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що в паспорті серії НОМЕР_5, виданого Куп»янським МРВ УМВСУ в Харківській області від 27.10.1999 року на громадянина України зазначено прізвище, ім»я, по батькові позивача - ОСОБА_1 .

Посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім»я вказано російською «ОСОБА_1» було видано 20.05.1995 року ( а.с.6).

Старший інспектор ВДАІ МВ Яценко В.В. в своїх запереченнях вказує, що відомості про особу ОСОБА_1, відносно якого складено адміністративний протокол АП1 № 862544,відповідає статистичним даним, внесених до інформаційної бази НАИС, в підтвердження чого надана роздрукована сторінка з сайту ( а.с.30). Особу ним на місці було встановлено по посвідченню водія, можливо з відображенням в протоколі адміністративного правопорушення з невірним перекладом, так як прізвище водія в посвідченні було зазначено російською мовою.

Як встановлено в судовому засіданні відповідно до паспорту громадянина України прізвище позивача зазначено «ОСОБА_1» і посвідчення водія було видано 20.05.1995 року, а не як зазначено в протоколі старшим інспектором 24.05.1996 року і в представленій відповідачем, як в підтвердження своїх доводів, роздрукованій з інформаційної базі НАИС 26.05.1995 року .

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили для перевірки …,а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідач зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення, оригінал якого був оглянутий у судовому засіданні і копія його знаходиться в матеріалах адміністративної справи в доданих матеріалах до заперечень ( а. с. 28) п. 35 не зазначено, вказано тільки, що порушено ЗУ « Про автомобільний транспорт», а мається на увазі ст. 38 вказаного Закону, в якій зазначено, що водій який здійснює перевезення пасажирів повинен мати при собі ліцензійну картку.

Однак, в копії протоколу про адміністративне правопорушення, яка була надана представнику позивачеві зазначено п.35 Закону України « Про автомобільний транспорт» та в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2015 року, яка була надіслана позивачу рекомендованим листом вказано, що позивач порушив статтю 35 ЗУ « Про автомобільний транспорт».

З огляду на зміст ст. 38 ЗУ «Про автомобільний транспорт», зазначена норма не передбачає наявності у водія, який здійснює перевезення пасажирів, ліцензійної картки, а регулює питання перевезення організованих груп дітей.

Відповідно зі ст.35 зазначеного Закону, суб'єкти господарювання, які використовують легкові автомобілі на замовлення, мають право включати витрати на ці послуги до собівартості продукції тільки за умови, що у перевізника є відповідна ліцензія і з ним укладений письмовий договір на обслуговування.

Крім того, у відповідності до ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган ( посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС №77 від 26.08.2009р. ( п.4.2.) до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу долучаються письмові пояснення свідків правопорушення. В даному протоколі серії АП1 №862544 за ст.126 ч. 1 КУпАП в графі «свідки чи потерпілі» не зазначені відомості щодо свідків правопорушення, а в графі до протоколу додаються « матеріали за ст. 164 ч. 1 КУпАП». Надані відповідачем копії пояснень свідків до протоколу про адміністративне правопорушення, оригінали яких були оглянуті у судовому засіданні, відносяться до матеріалів адміністративного правопорушення, складеного за ч. 1 ст. 164 КУпАП, які є на даний час предметом розгляду за скаргою позивача в Апеляційному суді Харківської області .

Отже, на підставі викладеного вище, так як позивач ОСОБА_1 не був згоден з обставинами складання відносно нього адміністративного протоколу, що ним і було зазначено у протоколі, а також враховуючи винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу, а у такому разі норми діючого законодавства передбачають можливість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності дати свої письмові пояснення з викладенням всіх обставин і причин незгоди, законом передбачено залучення до участі понятих і свідків, що інспектором, який складав протокол і виніс постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не було здійснено. Також співробітником ВДАІ Куп»янського МВ у вказаному протоколі та постанові від 05.02.2015 року прізвище ОСОБА_1 зазначено невірно.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

При цьому, враховуючи вимоги статей 289 КУпАП та 99-103 КАС України, суд поновлює ОСОБА_1 строк на звернення до суду для оскарження винесеної відносно нього постанови, оскільки він ним був пропущений із поважних причин, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні ( а.с. 9-11).

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Закону України « Про автомобільний транспорт», відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, з позивача підлягає стягненню судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду 73 грн.08 коп. на користь держави па підставі п.3.1. ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір»,оскільки він раніше не був ним сплачений.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 11, 69, 71, 86, 99-103,159, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 251, 252, 256, 288, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ Куп'янського МВ (з обслуговування м. Куп'янськ, Куп'янського та Дворічанського районів) ГУ МВСУ в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 213663 від 05.02.2015 р. ст. інспектора з технагляду ВДАІ з обслуговування м. Куп»янськ, Куп»янського та Дворічанського районів ГУ України в Харківській області Яценко В.В. про застосування на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, справу закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 73грн. 08 коп .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Шиховцова