Справа № 803/236/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 803/236/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер Р.С.,

за участю представника позивача Ємчика Р.І.,

представника відповідача Мельничука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Екватор» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.10.2014 року № та № ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий Екватор» (далі - ТзОВ «Золотий Екватор») звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.10.2014 року № та № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою ОДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТзОВ «Золотий Екватор» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, що становлять предмет заперечення від 27.08.2014 року, в ході якої податковим органом встановлено порушення податкового законодавства. За результатами перевірки складено акт від 15.10.2014 року № 8322/22-01/37425075, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.10.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 29 962 750,50 грн. та № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 2 424 610,50 грн. Позивач вважає, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства.

Позивач наводить наступні мотиви для визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.10.2014 року № та № .

Для підтвердження правомірності відображення в податковому обліку витрат для перевірки надано необхідні первинні документи, про що відображено в акті перевірки, зокрема, щодо отримання кредиту на купівлю нафтопродуктів з подальшою їх реалізацією, а тому відсотки за користування кредитом є витратами господарської діяльності відповідно до положень пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України (ПК України).

Покладення додаткових податкових зобов'язань на позивача у зв'язку із неможливістю підтвердження господарських операцій його контрагентами при тому, що сам позивач має документальні підтвердження цих операцій, є неправомірним.

Також позивач зауважує, що можливість коригування податкових зобов'язань у сторону їх зменшення ним здійснено в порядку, передбаченому пунктом 192.3 статті 192 ПК України.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечення пояснив, що ТзОВ «Золотий Екватор» під час проведення перевірки не було надано достатніх документів, які підтверджують факт придбання та використання в господарській діяльності придбаних товарів та послуг у контрагентів ТзОВ ТД «Меганом Дніпро», ПП фірма «Процес Йде», ТзОВ «Площа Еволюції», ТзОВ «Дизель Плюс», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Крім того, зазначив, що договори, укладені між ТзОВ «Золотий Екватор» та його контрагентами не спричинили реальних правових наслідків та мають ознаки нікчемності, відтак, безпідставне формування податкового кредиту спричинило заниження податкових зобов'язань.

Також позивач, надаючи поворотну фінансову допомогу іншим суб'єктам господарювання, одночасно отримував кредитні кошти та відносив відсотки за користування кредитними коштами до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування. За наведених обставин такі витрати є зайвими і економічно необґрунтованими.

Крім того, перевіркою виявлено коригування податкових зобов'язань у сторону їх зменшення за операціями із ТзОВ «Континент Нафто Трейд», однак доказів на підтвердження фактичних обставин такого коригування - повернення товару (транспортування, переміщення зі складу тощо) для перевірки не надано, що стало підставою для висновку про безпідставність такого коригування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнає з підстав, викладених у письмовому запереченні, та у задоволенні адміністративного позову просить відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 15.04.2014 року по 04.08.2014 року посадовими особами Луцької ОДПІ відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок на квартал 2014 року та на підставі наказу Луцької ОДПІ від 31.03.2014 року № 844 проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Золотий Екватор» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року. За результатами перевірки складено акт від 18.08.2014 року № 5753/22-1/3742075, яким встановлено, зокрема, такі порушення:

- п. 44.1, п. 44.6, п. 44.7 ст. 44, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8, пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139, ст. 141 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 34 156 236 грн., в т.ч. за 3 квартал 2012 року в сумі 20395 527 грн., за 4 квартал 2012 року на 2 884 906 грн., за 2013 рік на 10 875 803 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст.187, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 19 975 167 грн., в т.ч. за листопад 2012 року на 18 297 072 грн., за липень 2012 року на 12359 грн., за серпень 2012 року на 17188 грн., за вересень 2012 року на 9922 грн., за жовтень 2012 року на 1920 грн., за лютий 2013 року на 1020 грн., за березень 2013 року на 380 грн., за квітень 2013 року на 177686 грн., за травень 2013 року на 270842 грн., за червень 2013 року на 251116 грн., за липень 2013 року на 214499 грн., за серпень 2013 року на 263559 грн., за вересень 2013 року на у 301769 грн., за жовтень 2013 року на 97501 грн., за листопад 2013 року на 28667 грн., за грудень 2013 року на 29667 грн.

Позивач, не погодившись з висновками перевірки, викладеними в акті від 18.08.2014 року № 5753/22-1/3742075, подав письмові заперечення від 27.08.2014 року № 741 Луцькій ОДПІ.

З 28.08.2014 року по 01.0.2014 року посадовими особами Луцької ОДПІ на підставі направлень від 28.08.2014 року № 002176, № 002175, 002177, від 18.09.2014 року № 002359, № 002360 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Золотий Екватор» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, що становлять предмет заперечення від 27.08.2014 року (вх. № 15464/10 від 27.08.2014 року), за результатами якої складено акт від 15.10.2014 року № 8322/22-01/37425075. В акті перевірки від 15.10.2014 року № 8322/22-01/37425075 зроблено висновок про те, що перевіркою повністю підтверджено висновки планової виїзної документальної перевірки, викладені в акті від 18.08.2014 року № 5753/22-1/3742075, щодо порушень, викладених в пункті 1 абзацу 5 розділу 3.1.2 «Витрати», в пункті 5 абзацу 5 розділу 3.1.2 «Податкові зобов'язання», в пункті 1 абзацу 4 розділу 3.2.2; частково підтверджено висновки планової виїзної документальної перевірки, викладені в акті від 18.08.2014 року № 5753/22-1/3742075, по порушеннях викладених в пункті 4 абзацу 5 розділу 3.1.2 «Витрати»; не підтверджено висновки планової виїзної документальної перевірки, викладені в акті від 18.08.2014 року № 5753/22-1/3742075, щодо порушень, викладених в пункті 5 абзацу 5 розділу 3.1.2 «Витрати».

На підставі акту перевірки від 15.10.2014 року № 8322/22-01/37425075 Луцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 24.10.2014 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 29 962 750,50 грн., в т. ч. за основним платежем у сумі 19 975 167 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 9 987 583,50 грн., та № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 2 424 610,50 грн., в т. ч. за основним платежем у сумі 1 616 407 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 808 203,50 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем було подано скарги від 07.11.2014 року Головному управлінню ДФС у Волинській області та від 08.12.2014 року Державній фіскальній службі України. Рішеннями Головне управління ДФС у Волинській області від 25.11.2014 року № 747/10/03-20-10-03-06 та Державна фіскальна служба України від 23.01.2015 року № 1315/16/99-99-10-01-01-15 податкові повідомлення-рішення від 24.10.2014 року № та № залишили без змін, а скарги - без задоволення.

Проаналізувавши зібрані та досліджені докази, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 24.10.2014 року № та № прийняті всупереч вимогам чинного законодавства.

Підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є встановлення податковим органом порушень, а саме завищення задекларованих позивачем показників в рядку 05.1 СВ податкових декларацій з податку на прибуток підприємства «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на загальну суму 8218021,00 грн. за третій квартал 2012 року на суму 32891,00 грн., 4 - квартал 2012 року на суму 1600,00 грн. та 8183530,00 грн. по взаємовідносинах з ТзОВ ТД «Меганом Дніпро», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, ПП «Процес Йде», ТзОВ «Дизель плюс», ТзОВ «Площа Еволюції».

Одночасно податковим органом по даних контрагентах встановлено завищення позивачем податкового кредиту на загальну суму 1678095,00 грн. за вказаний період.

Також перевіркою встановлено завищення позивачем задекларованих показників у рядку 06.3 «Фінансові витрати» відповідно до пп.138.10.5 п. 138.10 ст.138 ПК України за 3 квартал 2013 року на загальну суму 285755,00 грн. у зв'язку із віднесенням сплачених відсотків за користування кредитними коштами відповідно до договору № 06.1-1.20/144 від 29.07.2013 року із ПАТ «Укрсоцбанк».

Крім того, Луцькою ОДПІ зроблено висновок, що всупереч ст.ст.23,44, п.187.1 ст.187, ст.192 ПК України ТзОВ «Золотий Екватор» неправомірно здійснено коригування податкових зобов'язань по податковому кредиту в сторону їх зменшення в сумі 18297072,00 грн. за листопад 2012 року по взаємовідносинах із ТзОВ «Континент Нафто Трейд».

Що стосується формування валових витрат та податкового кредиту по операціях із ТзОВ ТД «Меганом Дніпро», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, ПП «Процес Йде», ТзОВ «Дизель плюс», ТзОВ «Площа Еволюції» суд зазначає наступне.

Як передбачено п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пп. 138.1.1 п. 138 ст. 138 ПК України віднесено до витрат операційної діяльності: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

П.138.2 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Згідно з п. 187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

П.п.198.1, 198.2 ст.198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Отже, ПК України визначає, що обов'язковою умовою для правомірного формування платником податків податкового кредиту є податкова накладна, яка засвідчує факт придбання товарів (послуг) з метою їх подальшого використання в межах господарської діяльності.

Ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та доводів Луцької ОДПІ про нікчемний характер угод, укладених між позивачем та його контрагентами судом при розгляді справи підлягали з'ясуванню обставини щодо реального здійснення господарських операцій, за якими позивачем сформовано податковий кредит та валові витрати за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року.

Судом встановлено, що 01.03.2012 року між ТзОВ «Дизель Плюс» (продавець) та ТзОВ «Золотий Екватор» (покупець) укладено договір № С384Е купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передавати у власність покупця через систему АЗС з використанням смарт-карт паливно-мастильні матеріали (ПММ), а покупець зобов'язався приймати у власність ПММ та оплачувати їх вартість на умовах даного договору. Цього ж дня, було укладено додаткові угоди до договору купівлі-продажу від 05.10.2011 року № С384Е (т.1, а.с 41-47).

На підтвердження факту придбання ПММ позивачем надано реєстр документів (податкових накладних) по контрагенту ТзОВ «Дизель Плюс» з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року (т.1, а.с. 45), видаткові накладні на нафтопродукти від 31.07.2012 року № РНП-003252, від 31.08.2012 року № РНП-003984, від 30.09.2012 року № РНП-004606, податкові накладні від 31.07.2012 року № 3127, від 31.08.2012 року № 3797, від 30.09.2012 року № 4180, картку рахунку 631 по контрагенту ТзОВ «Дизель Плюс», розшифровки по транзакціях, виписку з банку, платіжне доручення від 29.08.2012 року № 5795 (т.1 а.с. 160-180).

Крім того, придбаний товар - ПММ в подальшому був реалізований іншим контрагентам, що підтверджується видатковими накладними від 31.07.2012 року № 39618, від 31.08.2012 року № 47202, від 30.09.2012 року № 54700, від 31.07.2012 року № 42824,від 31.08.2012 року № 50258, від 30.09.2012 року № 57517, від 31.07.2012 року № 42630, від 31.08.2012 року № 49961, від 30.09.2012 року № 57441, податковими накладними від 31.07.2012 року № 3705, від 31.08.2012 року № 4032,від 30.09.2012 року № 3879, від 31.07.2012 року № 7881, від 31.08.2012 року № 6994, від 30.09.2012 року № 6884, від 10.08.2012 року № 803, актами приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.07.2012 року по 31.07.2012 року, за період з 01.08.2012 року по 31.08.2012 року, за період з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року (Т.1 а.с. 181-205).

18.01.2013 року між ТзОВ «Площа Еволюції» (виконавець) та ТзОВ «Золотий Екватор» (замовник) укладено договір № 130118 на проведення рекламної(их) компанії(й), відповідно до умов якого виконавець зобов'язався протягом строку дії договору професійно і якісно проводити рекламну кампанію для замовника або клієнтів замовника на території України на узгоджених сторонам поверхнях спеціальних конструкцій, а замовник зобов'язався прийняти і вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги виконавця в строки та на умовах, визначених даним договором. Також, між цими ж сторонами було укладено додатки до договору від 18.01.2013 року № 130118, а саме: від 18.01.2013 року № 01, від 20.03.2013 року № 02, від 23.04.2013 року № 04, від 24.05.2013 року № 05, від 24.06.2013 року № 06, від 24.07.2013 року № 07, № 07-02, від 22.08.2013 року № 08, № 08.01, від 20.09.2013 року № 09, № 09.01, від 20.10.2013 року № 10, № 10.01., від 20.11.2013 року № 11, № 11.01 (Т. 2 а.с.75-171).

На підтвердження факту виконання вказаного договору позивачем надано реєстр документів (податкових накладних) по контрагенту ТзОВ «Площа Еволюції» з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, в якому зазначені дата та номери податкових накладних на загальну суму 8178901,37 грн. (Т. 1 а.с. 33-34), карточку рахунку 631 по контрагенту ТзОВ «Площа Еволюції» за липень 2012 року по грудень 2013 року (Т.2, а.с. 1-12), виписки з банку (Т.2 а.с. 13-60), акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2013 року № ОУ-0000019 на суму 5100 грн. (без ПДВ), від 15.03.2013 року № ОУ-0000029 на суму 1900 грн. (без ПДВ), від 02.04.2013 року № ОУ-0000042 на суму 37820,83 грн. (без ПДВ), від 30.04.2013 року № ОУ-0000043 на суму 740487,19 грн. (без ПДВ), № ОУ-0000049 на суму 106820,83 (без ПДВ), № ОУ-0000048 на суму 3300 грн. (без ПДВ), від 13.05.2013 року № ОУ-0000057 на суму 34941,67 грн. (без ПДВ), від 31.05.2013 року № ОУ-0000059 на суму 1319269,78 грн. (без ПДВ), від 10.06.2013 року № ОУ-0000066 на суму 57275 грн. (без ПДВ), від 30.06.2013 року № ОУ-0000067 на суму 1198306 грн.(без ПДВ), від 31.07.2013 року № ОУ-0000085 на суму 969662,49 грн. (без ПДВ), від 31.07.2013 року № ОУ-0000081 на суму 28458 грн. (без ПДВ), від 03.07.2013 року № ОУ-0000080 на суму 845,81 (без ПДВ), від 10.07.2013 року № ОУ-0000082 на суму 17500 грн. (без ПДВ), від 30.07.2013 року № ОУ-0000084 на суму 46128 грн. (без ПДВ), від 31.07.2013 року № ОУ-0000079 на суму 3300 грн. (без ПДВ), від 03.07.2013 року № ОУ-0000077 на суму 3300 грн. (без ПДВ), від 07.08.2013 року № ОУ-0000094 на суму 17158,33 грн. (без ПДВ), від 07.08.2013 року № ОУ-0000092 на суму 1208,30 грн. (без ПДВ), від 30.08.2013 року № ОУ-0000100 на суму 124812,50 грн. (без ПДВ), від 31.08.2013 року № ОУ-0000101 на суму 140545,80 грн. (без ПДВ), № ОУ -0000093 на суму 33900 грн. (без ПДВ), № ОУ-0000102 на суму 10720 грн. (без ПДВ), № ОУ-0000095 на суму 986150,79 грн. (без ПДВ), від 20.09.2013 року № ОУ-0000112 на суму 35700 грн. (без ПДВ), від 30.09.2013 року № ОУ-0000110 на суму 3300 грн. (без ПДВ), № ОУ-0000116 на суму 379149 грн. (без ПДВ), № ОУ-0000113 на суму 1086069,35 грн. (без ПДВ), від 31.10.2013 року № ОУ-0000122 на суму 129170,70 грн. (без ПДВ), № ОУ-0000120 на суму 358334,34 грн. (без ПДВ), від 30.11.2013 року № ОУ-0000132 на суму 143333,33 грн. (без ПДВ), від 31.12.2013 року № ОУ-0000157 на суму 50000 грн. (без ПДВ), № ОУ-0000156 на суму 98333,33 грн. (без ПДВ) (Т.1, а.с.226-271), а також надано фотозвіти (Т.2 а.с. 173-226).

У акті перевірки та в запереченнях на адміністративний позов відповідач ставив під сумнів факт здійснення господарських операцій з ТзОВ «Площа Еволюції» по виконанню договору від 18.01.2013 року № 130118 у зв'язку з відсутністю у контрагента необхідної кількості працівників та основних фондів для виконання таких робіт.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що перевіряючими при проведенні перевірки не було з'ясовано питання щодо залучення зазначеними контрагентами інших осіб для проведення рекламної кампанії. З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Площа Еволюції» було укладено договори з іншими контрагентами для надання послуг з розміщення рекламних матеріалів на спеціальних конструкціях, а саме: договір від 01.05.2013 року № 57 на проведення рекламної кампанії на спеціальних конструкціях, укладений між ТзОВ «Фенікс» та ТзОВ «Площа Еволюції»; договір від 26.03.2013 року № 26/03/13_Д на розміщення зовнішньої реклами, укладений між ТзОВ «РА «Давід» та ТзОВ «Площа Еволюції»; договір від 26.03.2013 року № 3250 на проведення рекламної кампанії на спеціальних конструкціях, укладений між ТзОВ «Площа Еволюції» та ТзОВ «РТМ-Україна»; договір від 01.10.2013 року № 103 про проведення рекламної кампанії, укладений між ТзОВ «Площа Еволюції» та ТзОВ «РА «Національні технології»; договір від 24.10.2012 року № 452012 на проведення рекламної(их) кампанії(й), укладений між ТзОВ «Площа Еволюції»та ТзОВ «Об'єднаний формат»; договір від 26.03.2013 року № 32/13 на розміщення зовнішньої реклами, укладений між ТзОВ «Віал-Медіа» та ТзОВ «Площа Еволюції»; договір від 25.03.2013 року № 060/13 про надання послуг по розміщенню внутрішньої реклами на рекламоносіях, укладений між ТзОВ «Площа Еволюції» та ТзОВ «Борди України Медіа»; договір від 31.01.2012 року № 310112 на проведення рекламних кампаній, укладений між ТзОВ «Медіа Сіті» та ТзОВ «Площа Еволюції»; договір від 28.12.2011 року № 281211/1 на розміщення зовнішньої реклами, укладений між ТзОВ «Площа Еволюції» та ТзОВ «Наша Справа Аутдор»; договір від 01.05.2011 року № 217-11 про надання послуг з проведення рекламної(их) кампанії(й), укладений між ТзОВ «Площа Еволюції» та ТзОВ «Октагон-Аутдор»; договір від 25.02.2010 року № ПМ-137 на проведення рекламної(их) кампанії(й), укладений між ТзОВ «Преміум Медіа Груп» та ТзОВ «Площа Еволюції»; договір від 29.02.2012 року № ДЗ-04/12, укладений між ТзОВ «Дикий Захід» та ТзОВ «Площа Еволюції»; договір від 12.10.2012 року № 82-12 про надання послуг з розміщення зовнішньої реклами, укладений між ТзОВ «Містраль» та ТзОВ «Площа Еволюції» (Т.2 а.с. 224-248, Т.3 а.с. 1-76).

Крім того, представником позивача на підтвердження виконання договору поставки від 07.03.2012 року № 015, який укладений між позивачем та ТзОВ ТД «Меганом Дніпро», надано такі документи: реєстр документів по контрагенту ТзОВ ТД «Меганом Дніпро» з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, видаткові накладні від 01.10.2013 року № 20, від 04.11.2013 року № 62, від 30.10.2013 року № 58, від 18.11.2013 року № 79, від 18.11.2013 року № 80, від 03.12.2013 року № 91, від 23.12.2013 року № 105, від 26.12.2013 року № 109, від 26.12.2013 року № 108, податкові накладні від 01.10.2013 року № 19, від 04.11.2013 року № 62, від 30.10.2013 року № 58, від 18.11.2013 року № 81, від 18.11.2013 року № 82, від 03.12.2013 року № 94, від 23.12.2013 року № 110, від 26.12.2013 року № 114, від 26.12.2013 року № 113, від 04.11.2013 року № 63.

На думку суду, всі первинні документи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та містять всі необхідні реквізити передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Враховуючи викладене суд вважає, що господарська операція між контрагентами відбулася і поставку товару та надання послуг було здійснено в повному об'ємі, що підтверджується фактичними обставинами по справі.

На підставі документів, складених контрагентами ТзОВ «Золотий Екватор» позивачем був сформований податковий кредит та валові витрати відповідних звітних періодів.

Щодо правовідносин, які склалися між позивачем та ПП ОСОБА_3, ПП «Процес Йде», суд зазначає, що ні під час проведення перевірок, ні в судовому засіданні представник відповідача не надав доказів на підтвердження того, що під час здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами позивачем було порушено вимоги податкового законодавства. Посилання відповідача на акт ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаєвській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП ОСОБА_3» та на акт ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Процес Йде» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків ТзОВ «Золотий Екватор» за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року» суд не бере до уваги, оскільки акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання засвідчує лише факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків, зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зазначені операції в повній мірі були належним чином відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Суд також звертає увагу на те, що під час проведення перевірки відповідачем взагалі не досліджувалась реальність виконання даних угод, укладених між ТзОВ «Золотий екватор» та контрагентами, а висновки зроблені на підставі актів перевірок податкових органів за місцем реєстрації контрагентів позивача. Також під час проведення перевірки податковим органом не взяті до уваги наявні первинні документи у позивача, які свідчать про реальне виконання угод.

Також суд зазначає, що податковим органом фактично виявлені порушення в ланцюгу постачальників другої черги без фактичного дослідження реальності господарських операцій позивача.

З огляду на реальний характер операцій, можливі порушення контрагентами позивача правил здійснення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення позивача як платника податків права на формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують реальність здійснення господарських операцій з придбання товару - ПММ та надання послуг, відтак валові витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та податковий кредит за наслідками цих операцій ТзОВ «Золотий Екватор» сформовані правомірно. При цьому товариством підтверджено наявність господарської мети, одержання прибутку внаслідок його подальшої реалізації та належне оформлення первинних документів. Придбаний товар в подальшому був позивачем реалізований, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про наявність господарської мети, яка полягає в отриманні прибутку.

Отже, на думку суду, з урахуванням встановлених обставин справи, позивачем дотримані умови формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат по операціях з придбання товарів та послуг у контрагентів, а висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Що стосується правомірності коригування податкових зобов'язань по податковому кредиту в сторону їх зменшення в сумі 18297072,00 грн. за листопад 2012 року по взаємовідносинах із ТзОВ «Континент Нафто Трейд», то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 05.10.2011 року між ТзОВ «Золотий Екватор» (продавець) та ТзОВ «Континент Нафто Трейд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 194, відповідно до умов якого продавець зобов'язався продати та передати у власність покупця товар - нафтопродукти в асортименті, а покупець зобов'язався прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору. Цього ж дня, було укладено додаткові угоди до договору купівлі-продажу від 05.10.2011 року № 194 (Т.1 а.с 48-56).

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано реєстр документів (податкових накладних) по контрагенту ТзОВ «Континент Нафто Трейд» з 31.10.2011 року по 30.11.2012 року (Т.3 а.с.77-82), податкові накладні від 31.10.2011 року №10880, №10881, №10882, №10883, №10884, №10885, №10886, №10887, №10888, №10889, №10890, №10891, №10892, №10893, №10894, №10895, №10896, №10897, №10898, №10899, №10900, №10901, №10902, №10903, №10904, №10905, №10906, №10907, №10908, №10909, №10910, №10911, №10912, №10913, №10914, №10915, №10916, №10917, №10918, №10919, №10920, №10921, №10922, №10923, №10924, №10925, №10926, №10927, №10928, №10929, №10930, №10931, №10932, №10933, №10934, №10935, №10936, №10937, №10938, №10939, №10940, №10941, №10942, №10943, №10944, №10945, №10946, №10947, №10948, №10949, №10950, №10951, №10952, №10953, №10954, №10955, №10956, №10957, №10958, №10959, №10960, №10961, №10962, №10963, №10964, №10965, №10966, №10967, №10968, №10969, №10970, №10971, №10972, №10973, №10974, №10975, №10976, №10977, №10978, №10979, №10980, №10981, №10982, №10983, №10984, №10985, №10986, №10987, №10988, №10989, №10990, №10991, №10992, №10993, №10994, №10995, №10996, № 10997, №10998, №10999, №11000, №11001, №11002, №11003, №11004, №11005, №11006, №11007, №11008, №11009, №11010, №11011, №11012, №11013, №11014, №11015, №11016, №11017, №11018, №11019, №11020, №11021, №11022, №11023, №11024, №11025, №11026, №11027, №11028, №11029, №11030, №11031, №11032, №11033, №11034, №11035, №11036, №11037, №11038, №11039, №11040, №11041, №11042, №11043, №11044, №11045, №11046, №11047, №11048, №11049, №11050, №11051, №11052, №11053, №11054; від 31.12.2011 №12372, №12373, №12374, №12375, №12376, №12377, №12378, №12379 (Т.3 а.с. 83-265), реєстр документів (видаткових накладних) по ТзОВ «Континент Нафто Трейд» з 31.10.2011 року по 30.11.2012 року (Т.4, а.с. 1-6), видаткові накладні від 31.10.2011 року № 48186, № 48369, № 48370, № 48371, № 48372, № 48373, № 48374, № 48375, № 48376, № 48377, № 48378, № 48379, № 48380, № 48381, № 48382, № 48383, № 48384, № 48385, № 48386, № 48387, № 48388, № 48389, № 48390, № 48391, № 48392, № 48392, № 48393, № 48394, № 48395, № 48396, № 48397, № 48398, № 48399, № 48400, № 48401, № 48402, № 48403, № 48404, № 48405, № 48406, № 48407, № 48408, № 48409, № 48410, № 48411, № 48412, № 48412, № 48413, № 48414, № 48415, № 48416, № 48417, № 48418, № 48419, № 48420, № 48421, № 48422, № 48423, № 48424, № 48425, № 48426, № 48427, № 48428, № 48429, № 48430, № 48431, № 48432, № 48433, № 48434, № 48435, № 48436, № 48437, № 48438, № 4439, № 48440, № 48441, № 48442, № 48443, № 48444, № 48445, № 48445, № 48447, № 48448, № 48449, № 48450, № 48451, № 48452, № 48453, № 48454, № 48455, № 48456, № 48457, № 48458, № 48459, № 48460, № 48461, № 48462, № 48463, № 45464, № 48465, № 48466, № 48467, № 48467, № 48468, № 48469, № 48470, № 48471, № 48472, № 48473, № 48474, № 48475, № 48476, № 48477, № 48478, № 48479, № 48480, № 48481, № 48482, № 48483, № 48484, № 48485, № 48486, № 48487, № 48488, № 48489, № 48490, № 48491, № 48492, № 48493, № 48494, № 48495, № 48496, № 48496, № 48497, № 48498, № 48499, № 48500, № 48501, № 48502, № 48503, № 48504, № 48505, № 48506, № 48507, № 48508, № 48509, № 48510, № 48511, № 48512, № 48513, № 48514, № 48515, № 48516, № 48517, № 48518, № 48519, № 48520, № 48521, № 48522, № 48523, № 48524, № 48525, № 48526, № 48527, № 48528, № 48529, № 48530, № 48531, № 48532, № 48533, № 48534, 48535, № 48536, № 48537, № 48538, № 48539, № 48540, № 48541, № 48542, № 48361, № 48362, № 48363, № 48364, № 48365, № 48366, № 48367, № 48368 (Т.4 а.с. 7-189).

20.11.2012 року між позивачем та ТзОВ «Континент Нафто Трейд» було укладено додаткову угоду про розірвання договору купівлі-продажу від 05.10.2011 року № 194, в якій зазначено, що згідно умов договору купівлі-продажу від 05.10.2011 року № 194 продавець поставив покупцю товар на загальну суму 109 782 432 грн. У зв'язку з неможливістю оплатити товар у вказаній сумі сторони прийшли згоди, що протягом 10 банківських днів з моменту підписання даної угоди покупець зобов'язується повернути продавцю товар, поставлений продавцем на виконання умов договору від 05.10.2011 року № 194.

Підстави для формування податкового кредиту визначені ст.187 ПК України, яка зазначена вище.

Випадки коригування податкового кредиту визначені статтею 192 ПК України.

Зокрема, пунктом 192.1 ст.192 ПК України визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Підпунктом 192.1.1 с.п.192.1 ст.192 ПК України передбачено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий

Тому у відповідності до п.187.1 ст.187, п.192.1 ст.192 ПК України 30.11.2012 року позивачем було проведено коригування податкових зобов'язань по ТзОВ «Континент Нафто Трейд» на загальну суму (-) 109 782 432 грн., де обсяг постачання (-) 91 485 360 грн., сума податку на додану вартість (-) 18 297 072 грн., що підтверджується розрахунками коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, наявних в матеріалах справи (Т.4 а.с.197-250, Т.5 а.с. 1-129), згідно накладної на повернення від 30.11.2012 року № 11 на суму 109 782 432 грн.

Дане коригування було відображено у рядку 8 декларації «коригування на основі попередніх звітних періодів» на загальну суму 18297072 гривень в тому числі за листопад 2012 року на суму 18297072 гривень, із зазначенням причини «у зв'язку з поверненням товару».

Вказані операції були належним чином відображені в бухгалтерському та податковому обліках позивача та його контрагента, що не заперечується учасниками судового процесу.

Посилання відповідача на те, що коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 18 297 072 грн. є неправомірним, так як повернення товару не було зафіксовано, позивачем не надано документів, які б підтверджували повернення товару (нафтопродуктів), а саме: транспортування, переміщення зі складу, доручення, а також не надано документів на переміщення товару або на перехід права власності (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, шляхові листи, акти прийому передачі товарів тощо), суд не бере до уваги, оскільки згідно з умовами додаткової угоди від 05.10.2011 року до договору купівлі-продажу від 05.10.2011 року № 194 право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами видаткових накладних. Продавець зобов'язався зберігати товар, придбаний покупцем по даному договору згідно видаткових накладних, до моменту фактичної вибірки (поставки) товару покупцем. При цьому витрати, пов'язані зі зберіганням товару включені в ціну товару. Датою поставки товару (фактичної вибірки товару покупцем) є дата завантаження товару в автомобільний транспорт покупця з резервуарів АЗС продавця. Продавець зобов'язаний зберігати товар, придбаний покупцем згідно умов даного договору на АЗС (пункт 2 додаткової угоди).

Враховуючи вищезазначені обставини, та внесені зміни до договору купівлі -продажу від 20.11.2012 року в частині переходу права власності на товар та умови зберігання, суд вважає, що позивачем правомірно було здійснено коригування сум податкових зобов'язань по цій операції, та не допущено порушень ст.ст.23,44, п.187.1 ст.187, ст.192 ПК України.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на порушення ТзОВ «Золотий Екватор» вимог пп.138.10.5 п.138.10 ст. 138, п.141.1 ст.141 ПК України з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.27. п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп. 138.10.5 п.138.10 ст.138 ПК України до складу інших витрат включаються, зокрема: фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

При цьому відповідно до пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.141.1 ст. 141 ПК України до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Тобто з наведеного випливає, що будь-які витрати мають бути здійсненими саме для і в межах провадження господарської діяльності, а не з іншими цілями.

Судом встановлено, що згідно з кредитним договором від 29.07.2013 року № 06.1-20/144 ТзОВ «Золотий Екватор» отримало у ПАТ «Укрсоцбанк» кредитні кошти в сумі 125015166,60 грн., які в подальшому були перераховані ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» відповідно до договору про надання фінансової допомоги від 19.08.2013 року № 793 як надана безвідсоткова фінансова допомога, яка була повернута ТзОВ «Пром-Газ-Інвест» частково 30.08.2013 року та 24.09.2013 року.

Позивачем зазначено, що кошти, які надавались як безпроцентна фінансова допомога по даному договору, пізніше ними були використані для придбання паливно-мастильних матеріалів, що відповідає господарській меті діяльності підприємства.

Вказане зазначено і акті перевірки від 15.10.2014 року № 8322/22-01/37425075 (Т.1 а.с.16) та не заперечується представниками сторін у судовому засіданні.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем правомірно, у відповідності до вищевказаних норм ПК України було віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, нараховані відсотки за кредитним договором від 29.07.2013 року № 06.1-20/144 у сумі 285755 гривень.

Крім того, судом встановлено, що діяльність ТзОВ «Золотий Екватор» спрямована на досягнення прибутку, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Протилежного в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку Луцькою ОДПІ належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень відносно позивача та відсутності реально проведених господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, оспорювані податкові повідомлення - рішення Луцької ОДПІ 24.10.2014 року № та № , винесені з порушенням вимог чинного податкового законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню, а позов - задоволенню.

Інші доводи представника відповідача не спростовують висновків суду, зроблених в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення від 03.02.2015 року № 138.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 24.10.2014 року № та № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Екватор» (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кременецька, 38, ) судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 24.03.2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк