Справа № 805/198/15-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 р. Справа № 805/198/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого - судді Волгіної Н.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Костянтинівського міжрайонного прокурора

до Костянтинівської районної державної адміністрації,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс»,

про визнання скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Костянтинівський міжрайонний прокурор звернувся (далі - позивач) до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Костянтинівської районної державної адміністрації (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс» (далі - третя особа, ТОВ «Оріон-Сервіс», товариство), в якому просить суд скасувати розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 21 грудня 2004 року № 726 «Про надання земельної ділянки в довгострокову оренду для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг» зі змінами згідно розпорядження від 12 грудня 2008 року № 655 - як незаконне.

В обґрунтування заявлених позовних вимог у позові зазначено наступне.

24 грудня 2014 року до Костянтинівської міжрайонної прокуратури надійшло звернення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка», під час розгляду якого було встановлено, що розпорядженням голови Костянтинівської райдержадміністрації від 21 грудня 2004 року № 726 «Про надання земельної ділянки в довгострокову оренду для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг» надано в довгострокову оренду ТОВ «Оріон-Сервіс» земельну ділянку загальною площею 0,0625 га, у тому числі: землі під капітальною одноповерховою забудовою - 0,0231 га, під проїздами - 0,0207 га, інших земель - 0,0187 га з кадастровим номером :04:000:0042 для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг на землях житлової та громадської забудови (запас) Іванопільської сільської ради по вул. Дзержинського, 34.

Дане розпорядження на переконання позивача прийнято з порушенням норм ст.ст. 122-124 Земельного кодексу України, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Так, згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла станом на 24 грудня 2004 року) державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Повноважень розпоряджатись землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення за межами населеного пункту районні державні адміністрації не мали та не мають.

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення та встановлення меж, вказана земельна ділянка відноситься до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Тобто, Костянтинівська районна державна адміністрація не мала повноважень на передачу вказаної земельної ділянки в оренду.

Пунктом 1 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено надання земельних ділянок у постійне користування на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Так, відповідно до цих положень районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядають відповідне клопотання юридичної особи, зацікавленої в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, в місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. У випадку погодження зазначеного проекту земельна ділянка передається в оренду.

У спірних правовідносинах дозвіл на розробку проекту землеустрою був наданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс» після передачі земельної ділянки в оренду.

Крім цього, відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації (в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, і за наявності позитивних висновків державної експертизи органи виконавчої влади чи місцевого самоврядування можуть прийняти відповідне рішення із затвердження проекту землеустрою.

Станом на 21 грудня 2004 року експертиза проекту відведення та передачі земельної ділянки не була проведена.

Також відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених Земельним кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Висновок екологічної інспекції стосовно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству «Оріон-Сервіс» був отриманий 7 грудня 2005 року, висновок відділу культури - 24 листопада 2005 року, відділу земельних ресурсів - лише 16 травня 2006 року.

У порушення наведених вище норм Земельного кодексу України розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 655 12 грудня 2008 року були внесені відповідні зміни до спірного розпорядження № 726 від 21 грудня 2004 року.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги приписи п. 2 ст. 121 Конституції України, ч. 5 ст. 23 Закону України № 1789-XII від 5 листопада 1991 року «Про прокуратуру» позивач звернувся до суду із даним позовом.

26 лютого 2015 року представник позивача Буяновський В.В. до суду з'явився, не заперечував проти розгляду справи у зв'язку із неявкою представника третьої особи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача Левковський К.І. 26 лютого 2015 року до суду з'явився, не заперечував проти розгляду справи в письмовому провадженні. Також у заяві зазначив про визнання позовних вимог позивача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до суду не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс» повідомлялось судом належним чином. Причини неявки представника товариства суду не повідомлені.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених ст. 128 КАС України не має (відсутня потреба заслуховування свідка чи експерта), представники сторін надали суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, представник третьої особи до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи товариство повідомлялось судом належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Досліджуючи питання щодо наявності повноважень у позивача для звернення до адміністративного суду з даним позовом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) прокурор здійснює в суді представництво громадянина або держави в порядку, встановленому цим кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. п. 3. ч. 2 ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Таким чином, Костянтинівський міжрайонний прокурор має право на звернення до суду із даним адміністративним позовом.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначено у позовній заяві (а.с. 3-7), поданої до суду 15 січня 2015 року (відповідно до відміток на конверті, опису та квитанціях - а.с. 46-52), про порушення відповідачем чинного законодавства при прийнятті спірного розпорядження прокурор дізнався 24 грудня 2014 року, отримавши лист від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» (а.с. 3-8).

Суду не надано доказів на спростування цього факту.

Враховуючи наведене вище, беручи до приписи ст. 99 КАС України, відповідно до яких строки, встановлені даною статтею, мають обчислюватись з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, суд вважає, що позивач звернувся до суду без пропуску строку звернення, встановленого ст. 99 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

31 серпня 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс» звернулось до голови Костянтинівської райдержадміністрації з клопотанням про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під неспеціалізованим магазином, орієнтовною площею 0,0625 га, розташованої на землях Іванопільської сільської ради Костянтинівського району по вул. Дзержинського, 34 для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг (а.с. 15).

3 вересня 2004 року (вих. № 2179) головним архітектором Костянтинівського району, начальником інспекції ДАСК був складений висновок, відповідно до якого відділ погоджує проект відведення та встановлення меж земельної ділянки для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг у с. Іванопілля по вул. Дзержинського, 34 з земель запасу Іванопільської сільської ради Костянтинівського району (а.с. 22).

8 жовтня 2004 року відповідач листом (вих. № 01-30-вх1586) повідомив ТОВ «Оріон-Сервіс» про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років загальною площею 0,0625 га, у тому числі: землі під капітальною забудовою - 0,0231 га, під спорудами - 0,0050 га, під проходами, проїздами та площадками - 0,0207 га, під зеленими насадженнями - 0,0137 га, розташованої на землях промисловості (запасу) Іванопільської сільської ради Костянтинівського району для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг (а.с. 17).

1 грудня 2004 року ТОВ «Оріон-Сервіс» та ТОВ «Проектно-вишукувальне бюро «Земгеопроект» складений акт встановлення товариству меж земельної ділянки (а.с. 25).

21 грудня 2004 року головою Костянтинівської райдержадміністрації прийнято розпорядження № 726 «Про надання земельної ділянки в довгострокову оренду для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс» надано в довгострокову оренду земельну ділянку загальною площею 0,0625 га, у тому числі: землі під капітальною одноповерховою забудовою - 0,0231 га, під проїздами - 0,0207 га, інших земель - 0,0187 га з кадастровим номером :04:000:0042 для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг на землях житлової та громадської забудови (запас) Іванопільської сільської ради по вул. Дзержинського, 34 (а.с. 9).

24 листопада 2005 року відділом культури при Костянтинівській райдержадміністрації Товариству з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс» за результатом розгляду проекту землеустрою проекту щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0625 га з земель Іванопільської сільської ради наданий висновок № 140, яким узгоджено розташування об'єкту будівництва (а.с. 23).

7 грудня 2005 року Торецькою регіональною екологічною інспекцією був наданий висновок № 227, яким погоджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс» для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг на території Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с. 20-21).

16 травня 2006 року (вих. № 88) Костянтинівським райвідділом земельних ресурсів ТОВ «Оріон-Сервіс» наданий висновок, відповідно до якого райвідділ погоджує проект землеустрою за умови (в тому числі) розпочати використання земельної ділянки після затвердження проекту відведення землі, перенесення меж земельної ділянки в натурі, складання і реєстрації договору оренди землі (а.с. 24).

27 червня 2006 року головою Костянтинівської райдержадміністрації прийнято розпорядження № 276 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років загальною площею 0,0625 га, у тому числі: землі під капітальною забудовою - 0,0231 га, під спорудами - 0,0050 га, під проходами, проїздами та площадками - 0,0207 га, під зеленими насадженнями - 0,0137 га, розташованої на землях промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (запас) Іванопільської сільської ради Костянтинівського району для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг (а.с. 16).

13 липня 2006 року Виконавчим комітетом Іванопільської сільської ради прийнято Рішення № 60 «Про реєстрацію договору оренди землі», яким вирішено зареєструвати договір оренди ТОВ «Оріон-Сервіс» земельної ділянки загальною площею 0,0625 на 49 років (а.с. 44).

9 серпня 2006 року Костянтинівським райвідділом земельних ресурсів складений висновок щодо реєстрації договору оренди ТОВ «Оріон-Сервіс» земельної ділянки загальною площею 0,0625 га (а.с. 43).

10 серпня 2006 року муж відповідачем та третьою особою укладений договір оренди землі, відповідно до якого ТОВ «Оріон-Сервіс» в оренду строком на 49 років передається земельна ділянка загальною 0,0625 га, у тому числі: під капітальною одноповерховою забудовою - 0,0231 га, під проїздами - 0,0207 га, інших земель - 0,0187 га (а.с. 35-40).

Цього дня, 10 серпня 2006 року, між сторонами по договору підписаний акт приймання-передачі зазначеної у договорі земельної ділянки (а.с. 42).

При цьому, 12 грудня 2008 року головою Костянтинівської райдержадміністрації прийнято розпорядження № 655 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 21 грудня 2004 року № 726», яким встановлений величина орендної плати за використання земельної ділянки (а.с. 33).

24 грудня 2014 року до Костянтинівського міжрайонного прокурора надійшов лист від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка», яким прокурора повідомлено про те, що спірне розпорядження відповідача складено з численними порушеннями, а тому заявник просить перевірити законність цього розпорядження (а.с. 8).

Перевіривши наведені в листі факти, прокурор звернувся до суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, до яких також належить й суд, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року № 586-XIV розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною ч. 1 ст. 3 Земельного Кодексу України від 2 жовтня 2001 року № 2768-III (далі - ЗК України) передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для

розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Згідно зі ст. 65 ЗУ України землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги, що земельна ділянка (кадастровий номер :04:000:0042), яка надана ТОВ «Оріон-Сервіс» в оренду відповідно до спірного розпорядження, знаходиться на території Іванопільської сільської ради за межами населеного пункту, відноситься до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с. 20-21, 24, 31 16-18), передача такої землі регулюється саме приписами нормативно-правових актів з надання земельних ділянок у користування (оренду) з земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЗК України порядок використання земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

Згідно до ч.ч. 1-3 ст. 66 ЗК України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних

будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та

інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд. Землі промисловості можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених в установленому

порядку державних норм і проектної документації, а відведення земельних ділянок здійснюється з урахуванням черговості їх освоєння.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою,

необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або

комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі

рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (станом на час виникнення спірних правовідносин) місцева державна адміністрація розробляє та забезпечує виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості грунтів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Таким чином, відповідач станом на час виникнення спірних правовідносин наділений повноваженнями щодо надання земельної ділянки із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення в оренду юридичним особам.

Разом із цим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно до ч. 2 ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Абзацем 6 ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що невід'ємною частиною договору оренди землі є проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч.ч. 4-5 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення. У разі зміни цільового призначення земельної ділянки надання її в оренду здійснюється за проектом відведення в порядку, встановленому законом.

Порядок передачі в оренду земельних ділянок визначено ст. 124 Земельного Кодексу України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому ст.ст. 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 123 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення

цих ділянок. Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та

охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Як вбачається із змісту ст. 123 Земельного Кодексу України, розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди має на меті визначення меж земельної ділянки в натурі, а також з'ясування обставин, що можуть бути перешкодою для надання земельної такої ділянки в оренду. З'ясування таких обставин є обов'язком органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що передує прийняттю рішення про надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV, документація із землеустрою - це затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Статтею 25 Закону України «Про землеустрій» визначено склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою, зокрема до технічної документації належить проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку включає: пояснювальну записку; технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку; копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб; матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Таким чином, технічна документація виготовляється після надання дозволу на її розроблення і містить у собі відомості, на підставі яких можна встановити точне місце розташування та конкретні межі земельної ділянки.

Розгляд і затвердження землевпорядної документації регулюється ст. 186 ЗК України (в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів зазначеної статті розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в такому порядку: а) прогнозні матеріали, техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель і схеми землеустрою після погодження їх у встановленому порядку розглядаються і затверджуються відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування; б) проекти створення нових землеволодінь і землекористувань після погодження їх у встановленому порядку розглядаються і затверджуються відповідними органами виконавчої влади або органами

місцевого самоврядування; в) проекти відведення земельних ділянок із земель державної

чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки; г) проекти землеустрою сільськогосподарських підприємств, установ і організацій, особистих селянських, фермерських господарств після погодження їх із сільськими, селищними, міськими радами або районними державними адміністраціями розглядаються і

затверджуються власниками землі або землекористувачами; ґ) робочі землевпорядні проекти, пов'язані з упорядкуванням, докорінним поліпшенням та охороною земель, раціональним їх використанням, розглядаються і затверджуються замовниками цих проектів. Прогнозні матеріали використання і охорони земель, проекти

землеустрою, матеріали державного земельного кадастру, проекти з питань використання і охорони земель, реформування земельних відносин, а також техніко-економічні матеріали обґрунтувань використання і охорони земель підлягають державній експертизі, яка здійснюється органом по земельних ресурсах відповідно до закону.

Проаналізувавши наведені вище норми права, суд дійшов висновку про те, що складання та узгодження проекту землеустрою є обов'язковою передумовою прийняття відповідним органом державної влади рішення щодо надання земельної ділянки в користування (оренду). Тільки за наявності оформленого належним чином та узгодженого у передбаченому законодавством порядку проекту землеустрою орган виконавчої влади в межах своїх повноважень має право прийняти рішення щодо надання у користування особам певної земельної ділянки.

Як встановлено судом під час розгляду справи, спірне рішення відповідача прийнято без дотримання зазначених вище нормативно-правових приписів - до складання та оформлення третьою особою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки належним чином (з відповідними узгодженнями та за наявності обов'язкової державної експертизи, передбаченої Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації» від 17 червня 2004 року № 1808-IV).

За правилами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини, досліджені докази, беручи до уваги приписи ст. 2, ч. 2 ст. 71 та ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а також визнання позовних вимог представником відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно, позовні вимоги Костянтинівського міжрайонного прокурора щодо скасування розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 21 грудня 2004 року № 726 «Про надання земельної ділянки в довгострокову оренду для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг» та розпорядження від 12 грудня 2008 року № 655 як незаконних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, ст. 7-11, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 -154, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Костянтинівського міжрайонного прокурора до Костянтинівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Сервіс», про скасування розпорядження як незаконного - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 21 грудня 2004 року № 726 «Про надання земельної ділянки в довгострокову оренду для ведення роздрібної торгівлі продовольчими товарами та надання комерційних послуг».

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Костянтинівської районної державної адміністрації від 12 грудня 2008 року № 655 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 21 грудня 2004 року № 726».

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.