Справа № 804/12641/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Металургійне підприємство «Днепродзержинський сталеливарний завод» дочірнє підприємство публічного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» (далі – ДП «Стальзавод») 15 серпня 214 року звернулось до суду з позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, третя особа - головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, згідно з яким, з просить:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача по не підготовці висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по сплаті авансових внесків на прибуток приватних підприємств за 2013 року з Державного бюджету України, згідно із поданими позивачем заявами від 04 березня 2014 року №05/291 та від 26 травня 2014 року №05/625, по не направленню такого висновку для виконання відповідному органу Державного казначейства України.

- зобов'язати відповідача підготувати та направити ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновок про повернення з Державного бюджету України на рахунок позивача, надміру сплаченої суми грошового зобов'язання з податку на прибуток;

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за позивачем рахується переплата авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 20 840 200,95 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача по не підготовці висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по сплаті авансових внесків на прибуток приватних підприємств за 2013 рік в розмірі 20 840 200,95 грн. з Державного бюджету України, згідно із поданими позивачем заявами від 04 березня 2014 року №05/291 та від 26 травня 2014 року №05/625 по не направленню такого висновку для виконання відповідному органу Державного казначейства України.

Зобов'язано відповідача розглянути питання щодо підготування та направлення відповідному органу Державного казначейства України висновку про повернення з Державного бюджету України на рахунок позивача надміру сплаченої суми грошового зобов'язання з податку на прибуток згідно поданих 04 березня 2014 року та 26 травня 2014 року заяв.

В задоволені іншої частини позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що з огляду на приписи п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України (далі – ПК України) та обставини справи, відповідачем неправомірно залишено без виконання подані позивачем заяви щодо повернення надміру сплаченої суми грошового зобов'язання в розмірі 20840200,95 грн. А також, відповідачем протиправно не підготовлено не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету і не подано його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що складові суми переплати з сум авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 20 840 200,95 грн. не відносяться до визначення «надміру сплачені суми податків», а відносяться до суми платежів, які сплачені та будуть нараховані у наступному звітному періоді.

Згідно з запереченням на апеляційну скаргу, позивач посилаючись на її необґрунтованість, просив у її задоволені відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період 2013р., у позивача, станом на 10.08.2014р., рахується переплата авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 20 840 200 грн. 95коп.

19 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем проведено звірення розрахунків платника з бюджетом за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, про що складено акт №7243-20 від 19 лютого 2014 року (а.с.10).

04 березня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою №05/291 про повернення надміру сплаченої суми грошового зобов'язання в розмірі 20 840 200,95 грн. (а.с.11).

Листом від 21 березня 2014 року №7687/10/28-01-20-03-24 відповідач повідомив позивача, що після проведеної компанії декларування по податку на прибуток кожна декларація відповідно до ст.76 ПК України підлягає камеральній перевірці на достовірність та повноту задекларованих показників, отже питання, щодо наявності, або відсутності сум переплат контролюючий орган може розглянути за результатами проведених перевірок. (а.с.12-14).

Позивач 26 травня 2014 року звернувся до відповідача з заявою № 05/625 про повернення надміру сплаченої суми грошового зобов'язання в розмірі 20 840 200, 95грн. (а.с.15-16).

Правомірність та обґрунтованість вказаних дій відповідача та зобов’язання відповідача підготувати та направити ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області відповідний висновок є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно залишено без виконання подані позивачем заяви щодо повернення надміру сплаченої суми грошового зобов'язання в розмірі 20 840 200,95 грн., а також, протиправно не підготовлено, не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви, висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету і не подано його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі – ПК України) надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно зі ст. 43 ПК України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, зокрема помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Сторонами не заперечується, що згідно з облікових карт платника податків у позивача податковий борг відсутній.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3 ст. 43 ПК України).

Отже, виходячи з аналізу зазначених правових норм, поверненню підлягають грошові кошти, що обліковуються за платником податку як переплата з обов'язкових платежів, за умови подання заяви про повернення коштів на рахунок платника податків у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, за позивачем рахується переплата з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 20840200,95грн., яка виникла внаслідок спрямування позивачем відшкодованих сум податку на прибуток в рахунок авансової сплати податку на прибуток підприємств у 2013 році на підставі платіжних доручень: №114 від 17.01.2013р.; №443 від 18.02.2013р.; №667 від 06.03.2013р.; №779 від 15.03.2013р.; №1266 від19.04.2013р.№1445 від 30.04.2013р.; №1444 від 30.04.2013р.; № 1640 від 17.05.2013р.; №1768 від 23.05.2013р.; №2327 від 21.06.2013р.; №2373 від 26.06.2013р.; №2682 від 18.07.2013р.; №3258 від 28.08.2013р.; №3660 від 25.09.2013р.; №3931 від 18.10.2013р.; №4051 від 28.10.2013р.; №4366 від 27.11.2013р.; №4677 від 27.12.2013р. (а.с.19-36). У зв’язку з цим позивач подав до податкового органу заяви про повернення коштів на рахунок платника податків.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо неправомірного залишення без виконання відповідачем поданих позивачем заяв про повернення надмірно сплаченої суми грошового зобов’язання.

Відповідно до п.43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за 5 днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

Взаємовідносини органів ДПС, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, надходження яких контролюється органами ДПС врегульовано Порядком взаємодії ОДПС, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, який затверджено наказом ДПС України, Мінфіну України, Держказначейства України від 21.12.2010 року.

Відповідно до п.5 Порядку повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених податковим законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку, яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України визначено, що Державна казначейська служба веде бухгалтерський облік усіх надходжень Держбюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Статтею 79 Бюджетного кодексу передбачено, що казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державної казначейської служби України відповідно до ст. 43 цього Кодексу.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про протиправність бездіяльності відповідача, яка виявилась у невиконанні заходів та дій щодо повернення позивачу надміру сплаченого податку на прибуток, оскільки відповідач рішення про повернення надміру сплачених коштів позивачем у встановлений законом строк не прийняв та не передав його до органу державного казначейства.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 27 березня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.О. Круговий