Справа № 806/611/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Житомир справа № 806/611/15

категорія 2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Попової О. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про уточнення адміністративного позову, просить:

- визнати неправомірними дії Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відносно її заяв у частині відмови здійснювати податковий облік, згідно Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків і інших обов'язкових платежів" за раніше встановленими формами обліку (8ДР) без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний ідентифікаційний номер та всю інформацію про неї з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, проставити в її паспорті відмітку про право здійснювати будь - які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру.

- зобов'язати відповідача виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний податковий номер і загальні відомості про неї, здійснювати облік на паперових носіях за прізвищем, ім"ям та по - батькові, не вказуючи та не використовуючи серію та номер паспорта.

- зобов'язати Коростенську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області поставити в паспорті відповідну відмітку.

- допустити негайне виконання рішення суду.

- виключити всі її дані з окремого електронного реєстру ОДПІ, що ведеться за серією та номером паспорта та облікову картку платника податків, що було сформовано без її волевиявлення, облік проводити виключно на паперових носіях, за раніше встановленою формою, за прізвищем, іменем та по - батькові, не використовуючи електронні реєстри та цифрові ідентифікатори особистості в тому числі і серію та номер паспорта.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є віруючою і примусове присвоєння їй відповідачем індивідуального ідентифікаційного номеру без її згоди є порушенням її конституційного права. Зазначає, що вона має право використовувати своє ім'я у всіх сферах своєї діяльності. Вказала, що неодноразово зверталась з письмовими заявами до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області з вимогою вести її облік платника податків за раніше встановленою формою - на паперових носіях, без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, що був привласнений їй без її волевиявлення, однак відповідач не виконав її законні вимоги, чим порушив її права, свободи та інтереси.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях щодо позову та подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 18 серпня 2014 року позивач звернулась до Коростенської ОДПІ із заявами, складеними у довільній формі, в яких зазначила, що через свої релігійні переконання відмовляється від індивідуального ідентифікаційного номеру, а також просила виключити її із інформаційного фонду Державного реєстру, податковий облік здійснювати на паперових носіях (а.с. 10-12).

Листом від 01.09.2014 року №8066/11 Коростенська ОДПІ повідомила позивача про відсутність правових підстав для задоволення заяви, оскільки при складанні звернення нею не дотримано вимог до форми та змісту Повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, установлених Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (а.с.13).

Не погоджуючись із відмовою контролюючого органу, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено наступне.

До 01 січня 2011 року діяв Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22.12.1994 року (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до статті 1 якого для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Згідно із статтею 5 цього ж Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Проте, Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» втратив чинність 01 січня 2011 року разом з набранням чинності Податковим кодексом України, яким на даний час регулюється порядок обліку платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Судом встановлено, що правом на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків позивач скористалась у 2014 році, відтак, на правовідносини між позивачами та відповідачем поширюються норми чинного податкового законодавства, а саме: Податкового кодексу України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10.12.2013 року № 779.

Так, пунктом 63.2 статті 63 Податкового кодексу України передбачено, що взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Відповідно до пункту 63.6 зазначеної статті , облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За змістом пункту 63.7 статті 63 Податкового кодексу України, контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, патентах, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому. Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 70.1 статті 70 Податкового кодексу України визначено, що облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Згідно із пунктом 70.5 статті 70 цього ж Кодексу фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об'єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків (п. 70.12 статті 70 ПК України).

Виходячи з приписів зазначених правових норм слідує, що релігійні переконання особи не звільняють її від конституційного обов'язку сплачувати податки і збори. При цьому, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. За загальним правилом, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Проте, для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, облік ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. При цьому, облік таких осіб ведеться в окремому Державному реєстрі за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Порядок реалізації права на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника чітко визначено законодавством.

Так, зокрема, Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10.12.2013 року № 779 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.12.2013 року за № 221/24743), визначаються, порядок та процедура обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта; внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта (пункт 4 Положення), а також форми облікової картки фізичної особи - платника податків (далі - Облікова картка), повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) (далі - Повідомлення) (пункт 5 Положення).

Пунктом 1 розділу ІІ вказаного Положення передбачено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Відповідно до пункту І розділу IV цього ж Положення Державний реєстр фізичних осіб - платників податків формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. Складовою частиною Державного реєстру є окремий реєстр Державного реєстру, до якого вноситься інформація про фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Згідно із пунктами 1, 2, 8 розділу VІІІ вказаного Положення фізична особа, яка раніше не подавала Облікової картки і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта. Взяття на облік фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється протягом п'яти робочих днів від дня подання до контролюючого органу Повідомлення.

Суд звертає увагу на ту обставину, що реалізація права фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, можлива лише за умови активних дій зі сторони такого платника податків та у порядку, визначеному законом.

Проте, як встановлено судом позивач не зверталась до відповідача з Повідомлення, яке б відповідало формі N 1П, та яке водночас є заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, також, не пред'являла паспорт громадянина України, а тому в податкового органу були відсутні підстави для здійснення податкового обліку в окремому реєстрі Державного реєстру обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Вимога позивача про ведення обліку згідно Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" за раніше встановленими формами обліку (8ДР) без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключивши індивідуальний ідентифікаційний номер та всю інформацію про позивача з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, а також здійснювати його облік на паперових носіях за прізвищем ім'ям, по-батькові не вказуючи серію та номер його паспорта, є безпідставною, оскільки на день звернення позивача з вказаними вимогами, даний Закон втратив чинність.

Доказів на підтвердження того, що позивач зверталась до відповідача з аналогічними вимогами до 01.01.2011 року та згідно Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" з Державного реєстру було видалено всю інформацію про нею не надано та не встановлено судом, а тому посилання позивача на те, що облік повинен здійснюватися згідно вказаного Закону, є безпідставними.

Разом з цим, суд зазначає, що відмова відповідача у задоволенні заяв не позбавляє права позивача на повторне звернення до відповідного органу у порядок та спосіб, які визначені діючим законодавством, зокрема, шляхом оформлення Повідомлення за формою та змістом, затвердженим Положенням.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 128, 158, 163-168, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова