Справа № 676/146/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/146/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондар О.О.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

19 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі про визнання дій неправамірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідач та позивач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі і отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 80% від суми заробітної плати державного службовця.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачу повинна бути перерахована, виходячи із розміру 80% від суми заробітної плати який був на момент її призначення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, проте вважає, що постанова підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Пенсія ОСОБА_2 була призначена, як державному службовцю 01 квітня 2014 року, і на той час згідно діючого законодавства її розмір становив 80% від суми заробітної плати, з якої нею були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ст.58 Конституції України яка містить розділ II "Права, свободи та обов'язки людини і громадянина", в якому закріплені конституційні права, свободи і обов'язки насамперед людини і громадянина та їх гарантії, Закон зворотної сили не має, тобто не поширюється на правовідносини, які виникли до його видання. До конкретного факту чи випадку необхідно застосовувати Закон, що діяв у момент коли трапився цей випадок або мав місце цей випадок, чи факт, а тому відмова відповідача суперечить законодавству України і ніякої юридичної сили не має.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача обов'язку включити в перерерахунок пенсії позивача заробітню плату, з врахуванням всіх видів оплати праці які позивач отримувала перед виходом на пенсію і на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Що стосується позовних вимог позивача про здійснення їй перерахунку пенсії з 20.06.2014 року, і щодо стягнення з відповідача недоотриманого перерахунку пенсії з 01.04.2014 року в сумі 2349,55 грн., колегія суддів зазначає наступне.

З врахуванням того, що позивач звернулася до суду 13.01.2015 року, враховуючи положення ч.2 ст.99 КАС України та виходячи зі змісту позовних вимог, право позивача на перерахунок пенсії підлягає захисту за період з 13.07.2014 року (за шість місяців до дня звернення позивача до суду з даним позовом).

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позовна вимога про перерахунок пенсії за період з 20.06.2014 року по 12.07.2014 року підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно визначився з початком періоду, з якого порушене право позивача підлягає захисту, зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії з 13 липня 2014 року, однак не в повній мірі визначився щодо заявлених позовних вимог за період з 20.06.2014 року по 12.07.2014 року і щодо визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м.Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги позивача за період з 20.06.2014 року по 12.07.2014 року, слід залишити без розгляду.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача недоотриманого перерахунку до пенсії з 01.04.2014 року по 20.06.2014 року в сумі 2349,55 грн., суд апеляційної інстанції зазначає, що суд не наділений повноваженнями перебирати на себе функцію здійснення перерахунку замість органу, на який покладено такі повноваження. Відповідно, оскільки перерахунок не здійснено, не може бути задоволена вимога щодо стягнення відповідної суми з відповідача.

Отже, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи по суті вірно вирішено спір, однак з невірним застосуванням норм процесуального права, за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає частковому скасуванню.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга - підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції-- скасуванню та прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі задовольнити частково.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі про визнання дій неправамірними, зобов'язання вчинити дії скасувати.

Позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_2, призначеної їй відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 80% заробітної плати за період з 20.06.2014 року по 12.07.2014 року, включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення до відпусток - залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі в проведені ОСОБА_2 перерахунку раніше призначеної пенсії, як державному службовцю з 20.06.2014 року у відповідності до ст.37 Закону України "Про державну службу" і відповідно до постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 12.09.2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області на підставі постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 12.09.2014 року провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату призначеної пенсії з 13.07.2014 року в розмірі 80% від суми заробітної плати державного службовця у відповідності до ст.37 Закону України "Про державну службу" та врахувати при проведенні такого перерахунку суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М.

Матохнюк Д.Б.