Справа № 2а-355/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 876/11924/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С.,Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 31 жовтня 2011 року за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів державної допомоги виплаченої надміру,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з неї кошти соціальної допомоги і субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг державної допомоги виплачені надміру за призначеною державною соціальною допомогою.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачкою були подані недостовірні відомості про її майновий стан в зв'язку з чим їй було незаконно призначено та виплачено бюджетні кошти соціальної допомоги в сумі 25114,84 грн. та субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 972,12 грн.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 31.10.2011 року позов було задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради кошти надміру виплачені за призначеною державною соціальною допомогою малозабезпеченій сімї в розмірі 25114,84 грн. та кошти надміру виплачені за призначеною субсидією для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 972,12 грн.

Постанова суду мотивована тим, що в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідачка ОСОБА_1 навмисно подала недостовірні відомості про майновий стан сім»ї , що в свою чергу вплинуло на встановлення права на державну допомогу малозабезпеченій сім»ї та кошти надміру виплачені за призначеною субсидією для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

З вищевказаною постановою не погодився апелянт ОСОБА_1, яка звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 31.10.2011 року..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні оскаржуваної постанови в частині відмови в позові судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Апелянт посилається на те, що в судовому засіданні позовні вимоги не були доведеними, вона особисто не була присутня в судовому засіданні та не могла представити належних доказів, а відтак в позові слід відмовити повністю.

В судовому засіданні апелянт просила скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 31.10.2011 року та винести нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити без змін оскаржувану постанову Галицького районного суду м.Львова від 31.10.2011 року

Колегія суддів, заслухавши учасників судового розгляду, суддю-доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга повністю підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що згідно заяв ОСОБА_1 від 21.03.2005 року, 12.09.2005 року, 29.03.2006 року , 29.09.2006 року, 19.03.2007 року, 10.09.2007 року, 07.03.2008 року Галицьким відділом соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям в зв'язку з чим ОСОБА_1 було виплачено з бюджетних коштів суму в розмірі 25114,84 грн.

Чоловікові відповідачки ОСОБА_2 згідно заяви від 29.10.2007 року з врахуванням всіх громадян, які прописані за адресо АДРЕСА_1 надавалась субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в зв'язку з чим було виплачено бюджетні кошти в розмірі 972,12 грн.

З декларації про доходи та майновий стан ОСОБА_1 вона задекларувала відсутність у власності у заявника та членів сім»ї транспортних засобів (а.с.124-126).

З даних представлених Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАЇ видно, що є два автомобілі зареєстровані за ОСОБА_2, зокрема автомобіль ВАЗ 21113 2003 року випуску та автомобіль ВАЗ 20111 1980 року випуску.

В апеляційній скарзі відповідачка посилається на те, що автомобіль ВАЗ 20111 1980 року був проданий її чоловіком ОСОБА_2 в 2004 році, про що вона представила договір купівлі-продажу від 24.03.2004 року (а.с.159) та довіреність (а.с.160)

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.02.2008 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.161)

З свідоцтва про спадщину за законом від 07.10.2008 року (а.с.162-163) видно, що автомобіль марки ВАЗ 20111 1980 року в спадкову масу не ввійшов.

Відповідно до ч.5 п.10 Порядку призначення і виплати державної допомоги малозабезпеченим сім»ям, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року вбачається, що у призначення соціальної допомоги може бути відмовлено в разі, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім»ї є більше одного автомобіля (транспортного засобу).

Відповідно до п. 5.4 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 1050 від 22.09.1997 року з послідуючими змінами, субсидія не призначається, якщо у власника або осіб які з ним проживають та зареєстровані у житловому приміщенні є у власності чи володінні більше одного автомобіля, транспортного засобу.

Колегія суддів вважає, що поскільки станом на час звернення за соціальною допомогою та субсидією фактично у власності та полодінні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був лише один автомобіль, поскільки другий був проданий в 2004 році , ще до звернення за виплатами, то відповідачка мала право на дані виплати і ці виплати не є надмірними та стягненню з відповідачки не підлягають.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно ч.1 ст.138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

В зв'язку з наведеним колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувану постанову Галицького районного суду м.Львова від 31.10.2011 року слід скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові повністю.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 31 жовтня 2011 року в справі № 2а-355/2011 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С.Затолочний

суддя З.М.Матковська

повний текст постанови виготовлений 24.03.2015 року