Справа № 818/3319/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.Справа № 818/3319/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Скубир О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2014р. по справі № 818/3319/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області , Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про скасування податкового повідомлення - рішення та стягнення бюджетної заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

02 грудня 2014 постановою Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення бюджетної заборгованості задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області № /58878 від 10 листопада 2014 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2014 року на 52420 (п'ятдесят дві тисячі чотириста двадцять) грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 26210 (двадцять шість тисяч двісті десять) грн. Публічному акціонерному товариству "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш".

Відмовлено в задоволенні вимоги Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 52420 (п'ятдесят дві тисячі чотириста двадцять) грн.

Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області у апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що за наявною податковою інформацією контрагент позивача ТОВ "ТВК Елпро" має ознаки фіктивності та використовується реально існуючими суб'єктами господарської діяльності з метою мінімізації їх податкових зобов'язань, має статус "9" - направлене повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. у зв'язку з обставинами неможливості фактичного здійснення ТОВ "ТВК Елпро" господарських операцій, у ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" відсутні підстави для їх податкового обліку.

Публічне акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не подало.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 08 жовтня 2014 року по 16 жовтня 2014 року ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", , від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2014 року.

23 жовтня 2014 року за результатом проведеної перевірки складено Акт №4275/18-19-15-02/05785448, яким встановлено наступне:

- на порушення вимог п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.3, п.200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за липень 2014 року на суму 52420 грн.;

- на порушення вимог п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.3, п.200.4, п. 200.7, п.201.10 ст. 200 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року підприємством завищено від'ємне значення різниці поточного звітного періоду, яке буде зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного періоду податкової декларації по ПДВ за липень 2014 року - на 16945 грн. (а.с.10-36).

10 листопада 2014 року на підставі Акту перевірки №4275/18-19-15-02/05785448 від 23 жовтня 2014 року було складено податкове повідомлення-рішення №/58878, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 52420 грн., а також нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі 26210 грн. (а.с.37)

Задовольняючи позов в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/58878 від 10.11.2014 року , суд першої інстанції виходив того, що висновки контролюючого органу щодо нереальності проведених господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТВК Елпро" є безпідставними, та спростовуються наявними у матеріалах справи первинними документами бухгалтерського обліку та звітності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 198.1 та пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (ПК України) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Стаття 200 ПК України регулює порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків

Відповідно до положень пунктів 200.1, 200.2, 200.3 та 200.4 вказаної статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ "Насосенергомаш" та ТОВ "ТВК "ЕЛПРО" укладено договір поставки від 09.01.2014р. № 28-4/28, відповідно до умов та специфікацій якого (а.с. 39-42,43-70) останній зобов'язувався поставляти ПАТ "Насосенергомаш" товар згідно специфікацій на загальну суму 1000000 грн.

Реальність здійснення поставки товару згідно зазначених специфікацій за договором від 09.01.2014 р. № 28-4/28 підтверджується копіями податкових накладних, видаткових накладних, платіжними дорученнями, транспортними накладними, рахунками-фактурами, які оформлені згідно вимог діючого законодавства і сумнівів щодо їх достовірності не викликають ні в контролюючого органу ні в судовому засіданні (а.с.71-150).

Колегія суддів зазначає, що первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, складені на виконання договорів між позивачем та зазначеним контрагентом, відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, що також не заперечувалось відповідачем.

Посилання відповідача у Акті перевірки №4275/18-19-15-02/05785448 та у апеляційній скарзі на те, що завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" відбулось виходячи з обставин здійснення контрагентом позивача ТОВ "ТВК Елпро" діяльності, яка не спрямована на проведення операцій, пов'язаних із наданням податкової вигоди третім особам, є безпідставними.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо стосовно контрагента позивача виникли сумніви з приводу правомірного характеру діяльності, оформлення документів бухгалтерського обліку та звітності без мети реального провадження господарських операцій, відповідальність та відповідні негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою вважати неправомірним складання податкової звітності з ПДВ з урахуванням понесених витрат позивачем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо їх формування та має документальні підтвердження.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2014р. по справі № 818/3319/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2015 р.