Справа № 461/4723/14-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Справа № 876/8398/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представника відповідача Гнатковської М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» на постанову Галицького районного суду м.Львова від 06 серпня 2014 року в адміністративній справі № 461/4723/14-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» до департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» (надалі - ТОВ «Успіх БМ») звернулося до Галицького районного суду м.Львова із вказаним позовом та просило визнати недійсними договори про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування: № 58 А/Т - маршрут № 48, № 59 А/Т - маршрут № 49, № 60 - маршрут № 50, № 61 А/Т - маршрут № 51, № 62 А/Т - маршрут № 53, укладених 22 жовтня 2012 року між департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, як Замовником, і ТОВ «Успіх БМ», як Перевізником, в частині п.2.1.1.10.4 щодо права Замовника приймати рішення про одностороннє дострокове розірвання у разі: «неодноразового порушення Перевізником законодавства про автомобільний транспорт (три і більше разів протягом року), що підтверджується документами контролюючих органів державної влади».

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що дане положення договорів не відповідає чинному законодавству та порушує принципи справедливості і розумності, оскільки в них відсутнє чітке визначення поняття «законодавство про автомобільний транспорт»; чіткий перелік дій, які вважаються «порушенням» перевізником законодавства про автомобільний транспорт; перелік «контролюючих органів державної влади які мають право фіксувати порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт»; регламентованість «процедури проведення перевірок контролюючих органів державної влади порушень перевізником законодавства про автомобільний транспорт», для забезпечення об'єк-тивних, повних результатів таких перевірок та можливості здійснення належного захисту при проведенні таких підприємством-перевізником, а також процедури оскарження таких актів перевірок; чіткий перелік «документів, якими можуть бути зафіксовані порушення», передбачені п.2.1.1.10.4 договорів. Тобто, зміст договорів становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, при укладенні оскаржуваних договорів позивач був позбавлений можливості узгоджувати умови вказаних договорів, оскільки такі є договорами приєднання, а тому змушений був погодитись на умови, які порушують принцип рівності сторін та суперечать вимогам розумності і справедливості. З огляду на публічно-правовий характер спірних договорів та умови їх укладення, 22.10.2012 року позивачем були підписані договори на запропонованих відповідачем умовах.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 06 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило ТОВ «Успіх БМ», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради подав заперечення на апеляційну скаргу, вважаючи останню безпідставною та необгрунтованою. При цьому він зазначає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, правильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дану апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, 22.10.2012 року між департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, як Замовником, і ТОВ «Успіх БМ», як Перевізником, були укладені договори про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування: № 58 А/Т - маршрут № 48, № 59 А/Т - маршрут № 49, № 60 - маршрут № 50, № 61 А/Т - маршрут № 51, № 62 А/Т - маршрут № 53.

Обгрунтовуючи звернення до Галицького районного суду м.Львова у порядку адміністративного судочинства, чого не заперечили ні відповідач, ні суд першої інстанції, ТОВ «Успіх БМ» зазначило, що ці договори є адміністративними, з огляду на те, що однією зі сторін цих договорів є суб'єкт владних повноважень; підставами укладення цих договорів є проведення відповідного конкурсу суб'єктом владних повноважень, а метою укладення є задоволення суспільних інтересів. Характерними ознаками цих договорів є: публічно-пра-вовий характер (в силу положень частини другої статті 915 Цивільного кодексу України); імперативно-визначені умови; юридична нерівність сторін (умови та порядок здійснення перевезень пасажирів маршрутами загального користування визначає замовник, він же суб'єкт владних повноважень, а перевізник лише приймає рішення погоджуватись чи не погоджуватись на умови, визначені суб'єктом владних повноважень).

Справу розглянуто Галицьким районним судом м.Львова у порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що розгляд даної справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України є помилковим.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адмі-ністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочин-ства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначена статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частин першої та другої якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний договір - це дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як видно із матеріалів справи, у спірних договорах відсутня підпорядкованість одного учасника цивільних правовідносин (позивача) іншому (відповідачу), яка має місце під час здійснення органами місцевого самоврядування владних управлінських функцій, що свідчить про наявність між сторонами цивільних (господарських) відносин, і тому ці договори не є адміністративними.

Дана обставина підтверджується змістом наведених договорів, а саме: його предметом, істотними умовами, правами та обов'язками сторін, умовами вирішення спорів та відповідальністю сторін.

Оскільки даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а випливає із договірних правовідносин і у цих правовідносинах відповідач діяв не як суб'єкт владних повноважень, а як суб'єкт господарських правовідносин, розгляд вимоги про визнання недійсними спірних договорів не відноситься до компетенції адміністративних судів.

За приписами статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підвідомчість справ господарським судам визначена статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Тому, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у даній справі - закриттю, оскільки спір підлягає вирішенню господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4 частини першої статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.4, 203 ч.1, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 06 серпня 2014 року в адміністративній справі № 461/4723/14-а скасувати.

Провадження у справі позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ» до департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання договорів недійсними закрити.

Роз'яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Успіх БМ», що за вирішенням даного спору воно має право звернутися до господарського суду в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 16 березня 2015 року.