Справа № 2а-211/11
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2015 р. м. Київ К/9991/35107/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, Дочірнього підприємства «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2012 року, -

у с т а н о в и л а :

У липні 2009 ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області (далі УПФУ), Дочірнього підприємства «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов'язати відповідачів видати довідку про кількість часу, відпрацьованого в зоні відчуження, визнати неправомірними дії та призначити пенсію із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ).

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відмова УПФУ у призначенні спірної пенсії є незаконною та такою, яка порушує його права, а тому ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2011 року позов задоволено частково та зобов'язано відповідача, Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот», видати позивачу довідку за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122 із зазначенням періоду роботи ОСОБА_4 в зоні відчуження по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у 1986 році.

Оскаржуваною постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, визнано неправомірними дії та зобов'язано УПФУ здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-ХІІ з дати звернення за її призначенням 15 вересня 2008 року.

У касаційній скарзі УПФУ, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить судові рішення, в частині задоволених позовних вимог, скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні спірної пенсії, а тому його дії не ґрунтуються на вимогах Закону та є такими, що порушують права позивача.

Проте до такого висновку суди частково дійшли без з'ясування дійсних прав та обов'язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права, з таких підстав.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом цієї норми процесуального права у мотивувальній частині рішення суд зобов'язаний навести дані про встановлені обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, а в разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини які згідно із Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягають застосуванню в даній справі.

Як встановлено судами, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 вересня 2008 року позивач звернувся до УПФУ з заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-ХІІ до якої додав копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та довідки про період його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Проте, відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви, одночасно зазначивши, що за наданими документами визначити право ОСОБА_4 на призначення спірної пенсії неможливо.

Так, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - на 10 років.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

За змістом підпункту «г» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок) при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви про призначення пенсії за віком додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122 (далі постанова 122); посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

В свою чергу, за приписами постанови 122 довідка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості надання довідки за формою 122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження, довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем при зверненні до УПФУ за спірною пенсією, були надані необхідні документи передбачені Порядком, зокрема довідки, однак з їх змісту не вбачається відомостей, які дають можливість встановити кількість відпрацьованих календарних днів у зоні відчуження.

Разом з тим, у матеріалах справи містяться виписки з вахтового журналу, з яких вбачається, що позивач у період з 1 по 30 липня 1986 року виконував роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на чорнобильській АЕС у зоні відчуження, зокрема, протягом 203,5 годин у с. Плютовище, яке згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 знаходиться у зоні відчуження.

Водночас, суд апеляційної інстанції не з'ясував, чи були надані відповідачу вищезазначені журнали при зверненні позивача до УПФУ за призначенням пенсії, а оскільки ці обставини мають значення для правильного вирішення справи, їх слід дослідити та надати таким належну правову оцінку.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що судом апеляційної інстанції не враховано вищезазначені обставини справи, його рішення не відповідає вимогам законності та обґрунтованості і підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

За приписами частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало