Справа № 127/690/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/690/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кабалик Т.П.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

25 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці щодо відмови у перерахунку пенсії позивача та обмеження її розміру та зобов'язання відповідача перерахувати пенсію позивача з 01 червня 2014 року із середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Вінницької області від 14.08.2012 №18/38.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії управління пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2, виходячи з 90% від суми заробітку;

- зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з дня звернення щодо перерахунку пенсії, тобто, з 15.12.2014, виходячи з 90% заробітної плати на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 14.08.2012 №18/38, з урахуванням раніше виплачених сум;

- в задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржену постанову скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, у зв'язку з порушенням судом першої інстанції процесуальних і матеріальних норм.

24 березня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання позивача (вх. №4667/15) про розгляд справи за його відсутності. Поряд з тим, позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання призначене на 25 березня 2015 року сторони не прибули, хоча про час, дату і місце апеляційного розгляду були належним чином повідомлені. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів суду апеляційної інстанції у відповідності до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України визнала можливим проводити розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

При цьому, у відповідності до частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України технічна фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

В силу вимог частини 1 статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці та отримує пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в розмірі 90% середнього заробітку посади прокурора. Стаж на прокурорських посадах позивача більше 30 років.

13 грудня 2014 року позивач звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про перерахунок пенсії на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", у відповідь на яку позивач отримав відмову у зв'язку з тим, що його пенсія нарахована і виплачується відповідно до чинного законодавства (а. с. 10-11, 80 - 81).

Зокрема, з 01.07.2012 року перерахунок пенсії здійснюється, виходячи з розміру 80 % від заробітної плати, що зазначена в довідці, на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_2 працював в органах прокуратури Вінницької області та набув право на пенсійне забезпечення за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% середнього заробітку посади прокурора.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 року № 505 була підвищена заробітна плата працівника прокуратури.

Відповідно до довідки Прокуратури Вінницької області від 14.08.2012 № 18/39 заробітна плата згідно вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України станом на 14.06.2012 року складає 8995,95 грн. (а. с. 12).

Статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих.

Так, відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_2, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до статті 50-1 Закону "Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права: "Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. (...) Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків, а з 01.05.2014 року в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії".

Не зважаючи на те, що положення щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку - втратили чинність, частини 13, 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", якими передбачено перерахунок пенсії, змін не зазнали у зв'язку з Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Приписами частини 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 зазначеного вище Закону України передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що внесені зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13, 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які змін у зв'язку із прийняттям Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" - не зазнали.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто в даному випадку у розмірі не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання вже висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 у справі № 21 348а13 та від 17.12.2013 у справі № 21-445а13.

Отже, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання дій управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці неправомірними та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці провести перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 14.08.2012 за №18/39 у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку та виплатити заборгованість, що виникла на день перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Статтею 200 КАС України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Совгира Д. І.