Справа № 804/14790/14
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2015 рокусправа № 804/14790/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Малиш Н.І. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» до Нікопольської міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось з позовом до Нікопольської міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення 51/19 від 06 червня 2014року Нікопольської міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в частині не прийняття до заліку витрат 4 195грн. 76 коп. та накладення штрафу в сумі 2097грн. 88 коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду обставинам справи не відповідають, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено, що у період з 19.05.2014 по 30.05.2014 Нікопольською міжрайонною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності була проведена планова перевірка правильності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.04.2013 по 31.03.2014 страхувальника - ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» за результатами якої складено акт від 30.05.2014.

На підставі вказаного акту було прийнято рішення №51/19 від 06.06.2014, яким до позивача застосовано фінансові санкція у таких розмірах: не прийнято до заліку витрат 4259,27грн. та накладено штраф 2129,63грн.

З описової частини акту від 30.05.2014 вбачається, що в ході перевірки було встановлено, що ПАТ «ОГЗК» по листах непрацездатності, виданих застрахованій особі ОСОБА_1 на період непрацездатності з 11.12.2013 по 25.12.2013, з 03.01.2014 по 10.01.2014 виплачено матеріальної допомоги за рахунок страхових коштів Фонду в сумі 3077,12 грн. та 1118,64грн.

Також зазначено, що відповідно до пунктів 3,4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року, розрахунковим періодом для застрахованих осіб включаючи осіб, які працюють неповних робочий день) є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю , в якому настав страховий випадок, протягом якого особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувались страхові внески.

Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком) виключаються з розрахункового періоду.

Перевіркою було встановлено, що у розрахункових періодаї (травень - жовтень 2013 та липень - грудень 2012) ОСОБА_1 перебував у відпустках (щорічній та додатковій) та на лікарняних.

Таким чином, перевіряючи дійшли до висновку, що оскільки у розрахункових періодах відсутні місяці, в яких з першого до першого числа були поважні причини, то жоден місяць не включається до розрахункового періоду для розрахунку середньої заробітної плати для визначення суми допомоги по тимчасові непрацездатності по листках непрацездатності, виданих ОСОБА_1, та підстави для розрахунку середньої заробітної плати для визначення суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, у відповідності до п. 10 Порядку №1266 відсутні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції з такими висновками погодився.

Колегія суддів приходить до висновку, що позивач правомірно провів розрахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 на підставі п. 10, абз 2 п. 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року, а відтак оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві; необхідності догляду за хворою дитиною; необхідності догляду за хворим членом сім'ї; догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; санаторно-курортного лікування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, який визначає правила обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, в тому числі у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Згідно абз. 1 п. 3 Порядку розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески.

Абзацом 1 п. 4 Порядку розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для застрахованих осіб, є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Абзацом 5 п. 4 Порядку передбачено, що місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), виключаються з розрахункового періоду.

Відповідно до абз. 1 п. 10 Порядку, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку з поважних причин, що зазначені у п. 4 цього Порядку, або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

Згідно абз. 2 п. 14 Порядку середньоденна заробітна плата за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (у частині призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності), і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в частині призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності (крім розрахунку страхових виплат добровільно застрахованим особам) та для оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески, на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді.

Абзацом 8 п. 14 Порядку передбачено, що у разі коли середня заробітна плата обчислюється відповідно до п. 10 цього Порядку, середньоденна заробітна плата за один робочий день (годину) визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу) на середньомісячну кількість робочих днів (годин), установлену на підприємстві (у структурному підрозділі або за індивідуальним графіком роботи).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визнати протиправним і скасувати рішення відповідача в частині не прийняття до заліку витрат 4 195грн. 76 коп. та накладення штрафу в сумі 2097грн. 88 коп., оскільки ОСОБА_1, якому була виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності, на момент настання страхового випадку не мав заробітку з поважних причин (перебував у відпустках (щорічній та додатковій) та на лікарняних), а відтак середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку, а середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді.

Листом Міністерства соціальної політики України від 25.02.2014 №1837/0/14-14/18 було роз'яснено, що якщо застрахована особа не мала заробітку з поважної причини, що не зазначена в п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, для обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасові непрацездатності може бути застосовано п. 10 Порядку.

Суд першої інстанції помилково не взяв до уваги зазначений лист Міністерства соціальної політики України, пославшись на те, що цей лист протирічить нормам діючого Порядку.

Колегія суддів вважає таку позицію помилковою, оскільки вказаним листом було надано роз'яснення щодо застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, а пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року надано право Міністерству праці та соціальної політики давати роз'яснення щодо застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Таким чином, оскаржена постанова підлягає скасуванню, позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» до Нікопольської міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 51/19 від 06 червня 2014року Нікопольської міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в частині не прийняття до заліку витрат 4 195грн. 76 коп. та накладення штрафу в сумі 2097грн. 88 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» судові витрати в сумі 1096грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник