Справа № 357/18225/14-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок доплати до пенсії та додаткової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області (далі УПФ або відповідач), у якому просив:

- визнати бездіяльність УПФ щодо не здійснення позивачу нарахування та виплати з 1 січня 2014 року доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також надбавки дитині війни у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправною;

- визнати відмову УПФ протиправною;

- зобов'язати УПФ провести позивачу з 1 січня 2014 року перерахунок та виплату доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановивши її у розмірі однієї мінімальної заробітної тати, визначеної законодавством України на відповідний період, відповідно до частини 2 статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати УПФ провести позивачу з 1 січня 2014 року перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановивши її у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до статей 51, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати УПФ провести позивачу з 1 січня 2014 року перерахунок та виплату надбавки дітям війни, встановивши її у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»;

- зобов'язати УПФ виконати рішення суду негайно та подати до суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення (категорія 4) (а.с. 6), отримує пенсію у відповідача та проживає у населеному пункті, яке віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28 лютого 1991 року (далі Закон № 796-XII) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону № 796-XII, пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Згідно із статтею 51 Закону № 796-XII передбачено, що особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян «діти війни» в розумінні статті1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно із абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону № 796-XII передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Однак, починаючи з 01 січня 2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16 січня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 39, 51 даного Закону, та стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

При цьому, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 02 серпня 2014 року, встановлено, що норми і положення статей 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», тобто до 02 серпня 2014 року застосуванню підлягають норми статті 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Разом з тим, позовні вимоги за період з 01 січня 2014 року по 29 травня 2014 року підлягають залишенню без розгляду згідно статей 100 КАС України, так як позивач звернувся до суду 29 листопада 2014 року (згідно відтиску поштового штемпелю на конверті)

Також, колегія суддів зауважує про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов'язання відповідача виконати рішення негайно та подати до суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк, оскільки наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у відповідності до статті 267 КАС України колегією суддів не встановлено.

Крім того, положеннями статті 267 КАС України передбачено право суду зобов'язати відповідача, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а не обов'язок.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність у позивача права на перерахунок додаткової пенсії, доплати до пенсії в розмірі, передбаченому статтями 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період з 30 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_4 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії та надбавки, як дитині війни у розмірах, передбачених статтями 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_4 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до статей 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 30 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги за період з 01 січня 2014 року по 29 травня 2014 року включно залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.