Справа № 810/672/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/672/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року 810/672/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківська Реммайстерня"

до

Управління Держземагентства у Васильківському районі Київської області

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Вважає, що застосування таких коефіцієнтів при здійсненні розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які орендуються позивачем на підставі Договору оренди землі, не відповідають діючому законодавству.

Представник позивача 02.03.2015 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідачами не надано суду доказів поважності причин неможливості забезпечення явки своїх представників на судове засідання, а тому суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Васильківська Реммайстерня" на виконання умов договору оренди землі від 24.12.2008, укладеного із Застугнянською сільською радою Ваильківського району Київської області, з метою уточнення нормативної грошової оцінки земельної ділянки для здійснення орендної плати за землю, звернулось до Управління Держземагентства у Васильківському районі з проханням надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Позивач із рішеннями відповідача не погоджується, вважає, що до земельних ділянок повинно бути застосовано Коефіцієнт функціонального використання земельних ділянок (Кф) - 0,80, 0,59 та Сукупний локальний коефіцієнт Км3 - 0,87.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади проведення оцінки земель, регулювання відносин, пов'язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель визначається Законом України "Про оцінку земель", згідно із яким нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами (ст. 1 Закону).

Оцінка земель проводиться на основі принципів законності, доступності використання даних з оцінки земель (ст. 4 Закону).

Згідно із ст. 5, 13 Закону України "Про оцінку земель" грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності тощо.

Суб’єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є в т.ч. і органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок (ст. 6 Закону).

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст. 15 Закону).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності (ст. 18 Закону).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку земель" нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових актах, що встановлюють порядок проведення оцінки земель, організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, вимоги до них, порядок їх виконання. Нормативно-правові акти з проведення оцінки земель, які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно із постановою Кабінету Міністрів України №213 від 23.03.1995 затверджено Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (надалі - Методика) та на підставі Методики, наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №18/15/21/11 від 27.01.2006 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (надалі - Порядок).

Згідно із п. 2 Методики та п. 1.4 Порядку, інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови.

Згідно із п. 3.1 Порядку, в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Згідно із п. 3.5 Порядку, Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності. Коефіцієнт функціонального використання для земельних ділянок змішаного використання визначається як середньозважене (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання окремих частин земельної ділянки змішаного використання. Підставою для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання є виключно затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при формуванні Витягів від 06.02.2015 №32-1009-0.2-528/2-15 та №32-1009-0.2-529/2-15 було застосовано Коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) - 1,2.

Однак, застосування вказаного коефіцієнту не відповідає вимогам матеріалів інвентаризації земельних ділянок позивача, погодженим відповідачем та затвердженим органом місцевого самоврядування, з огляду на наступне.

Так, рішенням Застугнянської сільської ради № 166-12-VІ від 15.03.2012 позивачу надано дозвіл на інвентаризацію земель, наданих в оренду в селі Безп’ятне, вулиця Васильківська, 72, з метою уточнення використання та внесення змін в нормативну грошову оцінку землі на основі нових відомостей та обставин, змінивши показники відповідних таблиць.

На підставі рішення Застугнянської сільської ради Державним підприємством "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" було розроблено відповідну технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок, наданих в оренду ТОВ "Васильківська Реммайстерня" в межах села Безп’ятне Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, яка була погоджена всіма необхідними інстанціями, в т.ч. і відповідачем висновком від 31.05.2012 №1034/02-В.

Згідно із висновку відповідача від 31.05.2012 №1034/02-В, останнім розглянуто та погоджено розроблену ДП "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок, наданих в оренду позивачу по вул. Васильківська, 72 в с. Безп’ятне Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області загальною площею 0,8878 га змішаного використання, з них: під землями промисловості (графа 37 (Форми 6-зем)) - 0,2853 га, під землями відведеними під будівництво, але будівництво на яких не розпочато (графа 59 (форми 6-зем)) - 0,6025 га.

Після отримання всіх висновків та погоджень, рішенням Застугнянської сільської ради №195-15-VI від 21.06.2012 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок, наданих в оренду ТОВ "Васильківська Реммайстерня". Пунктом 3 цього рішення ради встановлено, що при розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок слід враховувати матеріали інвентаризації.

Однак, відповідач при формуванні і видачі Витягів від 06.02.2015 №32-1009-0.2-528/2-15 та №32-1009-0.2-529/2-15 зазначені погодженні та затверджені матеріали інвентаризації не врахував, не прийняв до уваги і не здійснив середньозважений розрахунок як до земель змішаного використання згідно із вимогами п. 3.5 Порядку.

Так, з урахуванням матеріалів технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок, наданих в оренду позивачу по вул. Васильківська, 72 в селі Безп’ятне Застугнянської сільської ради, відповідач при формуванні Витягу від 06.02.2015 №32-1009-0.2-529/2-15 щодо земельної ділянки 0,5744 га мав застосувати Коефіцієнт функціонального використання земельних ділянок (Кф) замість "1,2" середньозважений - "0,80", а при формуванні Витягу від 06.02.2015 №32-1009-0.2-528/2-15 щодо земельної ділянки 0,3134 га мав застосувати Коефіцієнт функціонального використання земельних ділянок (Кф) замість "1,2" середньозважений - "0,59".

Отже, дії відповідача щодо розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок позивача із застосуванням Коефіцієнту функціонального використання земельних ділянок (Кф) - 1,2 є неправомірними.

Також, суд вважає, що відповідачем невірно розраховано значення Сукупного локального коефіцієнту (Км3).

Так, згідно із Порядком Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місцерозташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони. Значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей.

Згідно із п. 3.10 Порядку при встановленні значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати його значення на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Для обчислення Км3 враховувати локальні фактори, наведені в додатку 1, табл. 3.7, при цьому добуток пофакторних оцінок не повинен бути нижче 0,50 і вище 1,50.

Як вбачається із спірних витягів від 06.02.2015 відповідачем визначено сукупний локальний коефіцієнт Км3 - 1,1.

В свою чергу додаток 1, табл. 3.7 Порядку, при визначені локальних коефіцієнтів встановлює градацію мінімального та максимального значень.

Однак, незважаючи на обмеження максимального значення локальних коефіцієнтів для визначення Км3, Відповідач, при формуванні Витягів від 06.02.2015 №32-1009-0.2-528/2-15 та №32-1009-0.2-529/2-15 вийшов за межі дозволених максимальних значень і значно завищив дані локальні коефіцієнта.

Сукупний коефіцієнт Км3 визначається як добуток локальних факторів.

З матеріалів справи вбачається, що сукупний коефіцієнт Км3 обраховано Відповідачем як: Км3 = 1,2*1,1*1,04*1*1*1*1*1*0,8; Км3 = 1,1.

Однак, вказаний коефіцієнт має бути обраховано відповідно до вимог максимального значення локальних коефіцієнтів як:

Км3 = 1,2*1,1*1,04*0,5*0,95*0,95*0,95*0,97*0,8; Км3 = 0.87.

Отже, відповідач при розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок позивача площею 0,5744 га та 0,3134 га мав застосувати Сукупний локальний коефіцієнт КмЗ - 0,87.

Таким чином, з наведеного слідує, що дії Відповідача щодо розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок позивача із застосуванням Сукупного локального коефіцієнту Км3 - 1,1 є неправомірними.

Враховуючи те, що відповідачем при проведені нормативної грошової оцінки земельних ділянок позивача невірно було застосовано Коефіцієнт функціонального використання земельних ділянок (Кф) та Сукупний локальний коефіцієнт Км3, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб’єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій, а його позиція не узгоджується з нормами матеріального права.

Враховуючи наведені всі обставини в їх сукупності та виходячи з того, що під час розгляду справи доводи позивача знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог і, відповідно, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківська Реммайстерня" - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васильківська Реммайстерня" (код ЄДРПОУ 25298845) сплачений судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.