Справа № 813/7155/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р. Справа № 876/1211/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

представника позивача: Поліщук О.Ю.

представника відповідача: Збитковської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЕНЕЙ» до Львівської митниці Міндоходів Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Міндоходів Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та зобов'язання вчинити дії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що декларантом ТОВ «Компанія ЕНЕЙ» було подано митну декларацію № 209140000/2014/028677 для митного оформлення товару (посуд кухонний керамічний, картонні коробки, посуд кухонний з фарфору та посуд кухонний з кам'яної кераміки), поставленого за зовнішньоекономічним контрактом №б/н від 30.07.2010 року, з наданням усіх необхідних документів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним (першим) методом. Однак, за результатами перевірки поданої позивачем митної декларації, Львівською митницею 05 вересня 2014 року було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/200184/1, в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій ст. 53 Митного кодексу України, а саме неподання одного з основних документів - платіжного доручення про оплату товару, подання якого передбачено специфікацією до контракту №269 від 11 березня 2014 року. Проте позивач вважає, що відповідачу надані всі документи і дотримані всі умови, визначені ст. 53 Митного кодексу України, необхідні для визначення митної вартості за основним методом. Просить позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/200184/1 від 05.09.2014 року. Визнано протиправним та скасовано картку відмови Львівської митниці Міндоходів у прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209140000/2014/00392. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Львівська митниця Державної фіскальної служби України. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 липня 2010 року між компанією Sky Glory Inc Limited та ТОВ «Компанія Еней» було укладено контракт №б/н (т. 1, а.с. 51), відповідно до п. 1.1 якого Sky Glory Inc Limited (Продавець) продає, а ТОВ «Компанія ЕНЕЙ» (Покупець) купує на умовах визначених Контрактом, рекламно-сувенірну продукцію, номенклатура, кількість і ціна якої визначається специфікаціями та експортними фактурами, які Продавець виставляє Покупцю, які є невід'ємною частиною даного Контракту. Згідно п. 1.2 Контракту поставка Товару здійснюється поетапно, на умовах визначених специфікаціях та експортних фактурах. Згідно п.1.3. Контракту оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США в терміни, визначені в специфікаціях та експортних фактурах.

Компанією Sky Glory Inc Limited та ТОВ «Компанія Еней» 11.03.2014 року було підписано Специфікацію №269 до Контракту б/н від 30.07.2010 року, відповідно до якої Продавець постачає, а Покупець купує Товар згідно цін, наведених у Специфікації, на загальну суму 25215,84 доларів США. Цією ж Специфікацією Сторони погодили, що Покупець має право зробити оплату за Товар на 30 день після поставки або здійснити попередню оплату.

ТОВ «Компанія ЕНЕЙ» 27.08.2014 року для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України згідно Контракту б/н від 30.07.2010 року, Специфікації № 269, було подано митну декларацію №209140000/2014/028677 на товар: посуд кухонний керамічний, картонні коробки, посуд кухонний з фарфору та посуд кухонний з кам'яної кераміки.

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації були подані наступні документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами №209/2012/0000774 від 22.11.2012 року; рахунки-фактури (інвойси) №140863 та №140864 від 08.05.2014 року; пакувальні листи від 08.05.2014 року; Специфікацію №269 від 11.03.2014 року до Контракту б/н від 30.07.2010 року; Контракт б/н від 30.07.2010 року; інвойси та довідки про транспортні витрати № 8Н11077 від 20.05.2014 року, № 920001111 від 02.07.2014 року та б/н від 03.07.2014 року; сертифікат про походження товару загальної форми №ССРІТ140492766 від 19.05.2014 року; митну декларацію країни-транзитера № 14Р1.402010155ВЕРЕЗ від 02.07.2014 року.

Львівською митницею 27.08.2014 року сформовано електронне повідомлення-вимогу про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Разом з тим, митним органом 05.09.2014 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/200184/1, в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, що імпортуються, у зв'язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-3 статті 53 Митного кодексу України (в товаросупровідних документах виявлено неподання одного з основних документів - платіжного доручення про оплату товару, подання якого передбачено специфікацією до контракту №269 від 11.03.2014 року).

Окрім зазначеного, митним органом винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209140000/2014/00392, в якій повідомлено про відмову у прийнятті митної декларації з причин неможливості завершення митного оформлення по причині внесення змін у гр. 12, 45, 43, 44 митної декларації (у зв'язку з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару) ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05. 2012 року № 450.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст. 58 МК України визначено метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Компанія ЕНЕЙ» було замовлено посуд кухонний керамічний, картонні коробки, посуд кухонний з фарфору та посуд кухонний з кам'яної кераміки на загальну суму 25215,84 доларів США.

Загалом для підтвердження заявленої митної вартості товару ТОВ «Компанія ЕНЕЙ» було надано наступні документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами №209/2012/0000774 від 22.11.2012 року; рахунки-фактури (інвойси) №140863 та №140864 від 08.05.2014 року; пакувальні листи від 08.05.2014 року; Специфікацію №269 від 11.03.2014 року до Контракту б/н від 30.07.2010 року; Контракт б/н від 30.07.2010 року; інвойси та довідки про транспортні витрати № 8Н11077 від 20.05.2014 року, № 920001111 від 02.07.2014 року та б/н від 03.07.2014 року; сертифікат про походження товару загальної форми №ССРІТ140492766 від 19.05.2014 року; митну декларацію країни-транзитера № 14Р1.402010155ВЕРЕЗ від 02.07.2014 року.

Крім того, митна вартість товарів визначена відповідачем за методом 2б на основі раніше визнаних митницею митних вартостей, а саме за МД №125130013/2014/411806 від 04.08.2014 року, МД №125130013/2014/410645 від 14.07.2014 року, МД №500040001/2014/012650 від 25.07.2014 року. Разом з тим, будь-які відомості щодо сортності товару, оформленого митницею, та його співвідношення з сортом товару, імпортованого позивачем, відсутні. За таких обставин суд вважає необґрунтованим застосування в спірних правовідносинах митної вартості товару згідно цінової бази даних ЄАІС ДМСУ ПІК «Цінова інформація про визначення митної вартості».

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до переконання, що митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару та необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, суд вважає безпідставною відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із застосуванням методу 2б визначення такої вартості.

Щодо зобов'язання Львівську митницю визначити митну вартість товарів, що поставлялися згідно Специфікації № 269 від 11.03.2014 року до Контракту б/н від 30.07.2010 року за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, апеляційний суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 17.12.2013 року, відповідно до якої питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року у справі №813/7155/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.03.2015 року