Справа № 464/1287/14а,2а-464/47/14
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Справа № 876/3668/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Сапіги В.П., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 в лютому 2014 року звернувся з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова та просив визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з грошового утримання судді працюючого на посаді заступника голови Львівського апеляційного господарського суду; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідок Львівського апеляційного господарського суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2012 року та з 01.01.2013 року і здійснити виплату з урахуванням раніше проведених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він, як суддя у відставці, має право на перерахунок довічного грошового утримання відповідно до вимог статей 129, 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Однак, пенсійний фонд, на його переконання, безпідставно відмовив у здійсненні йому вказаного перерахунку.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2014 року в справі №464/1287/14а адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2014 року в справі №464/1287/14а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову змінити. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач з 05.02.1981 року по 08.08.2001 року працював арбітром, першим заступником голови арбітражного суду Львівської області, суддею, першим заступником голови господарського суду Львівської області; з 08.08.2001 року по 15.12.2006 року працював суддею, першим заступником голови Львівського апеляційного господарського суду. Таким чином трудовий стаж позивача на посаді судді та заступника голови суду становить понад 25 років 10 місяців 10 днів. Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 30.11.2006 року № 363-К звільнений із посади заступника голови Львівського апеляційного господарського суду у зв'язку з виходом у відставку. З цього часу позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у повному обсязі з урахуванням передбачених законодавством доплат та надбавок.

Згідно з пунктом 1 статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року (далі - Закон № 2453) суддівська винагорода регулюється цим Законом і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно (з урахуванням статті 12 Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік» від 22.12.2011 року № 4282- VI.

Згідно з частиною першою статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції до 03.06.2013), судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Частиною 4 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Зміст статті 138 Закону № 2453 у редакції, яка діє після прийняття Конституційним Судом України рішення № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року, чітко та однозначно встановлює співвідношення та залежність розміру місячного довічного грошового утримання судді у відставці від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Існуюче формулювання змісту зазначеної статті є цілком достатнім для того, щоб зробити висновок, що зміна розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, є достатньою підставою для зміни розміру відповідного місячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання передбачений на рівні підзаконного нормативно-правового регулювання. Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 № 5-5), серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність дій пенсійного фонду щодо відмови у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням зміни розміру щомісячної заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

При цьому колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на питання застосування строку звернення до суду, оскільки, вирішуючи спір та визначаючи дату з якої потрібно проводити перерахунок довічного грошового утримання позивача необхідно застосовувати положення статті 99 КАС України з урахуванням того, що дата перерахунку довічного грошового утримання як виду пенсійного забезпечення залежить від дати звернення за таким перерахунком.

Зважаючи на наведене та враховуючи дату звернення позивача з заявою про перерахунок грошового утримання 23.01.2014 року, колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги саме з цієї дати.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З огляду на наведене апеляційні вимоги необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову змінити.

Керуючись ст.195, ст.197, п.2 ч.1 ст.198, ст.201, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова задовольнити частково, постанову Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2014 року в справі №464/1287/14а змінити, виклавши частину другу резолютивної частини постанови в такій редакції: «Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, з 23 січня 2014 року».

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.О. Яворський

Судді В.П. Сапіга

С.П. Нос