Справа № 804/6830/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

"19" березня 2015 р. справа 804/6830/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Олефіренко Н.А., Ясенова Т.І.,

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної Державної податкової інспекції на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 у справі за адміністративним позовом Дніпропетровської об'єднаної Державної податкової інспекції до Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Миропіль» про стягнення простроченої заборгованості на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним контрактом; третя особа Управління Державної казначейської служби України в Солонянському районі Дніпропетровської області

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровська об'єднана Державна податкова інспекція звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Миропіль», в якому просила стягнути 149000гр простроченої заборгованості на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним контактом, укладеним відповідно до постанови КМУ №177 від 03.04.1997.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 в задоволенні позову відмовлено. Прийняте рішення суд мотивував тим, що не надано доказів на підтвердження укладення відповідачем державного контракту на закупівлю сільськогосподарської продукції та перерахування коштів органом державного казначейства.

В апеляційній скарзі позивач просить постанову суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що суд першої інстанції мав керуватись пунктом 20.1.19 статті 20 Податкового Кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Управління Державної казначейської служби України в Солонянському районі направило до позивача подання №14 від 21.03.2014 про стягнення з ВСК «Миропіль» простроченої заборгованості на закупівлю сільськогосподарської продукції за держконтрактом по постанові КМУ №177 від 03.04.1997 в сумі 149000гр.

Відповідно до частини 9 статті 17 Бюджетного Кодексу України, прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами державної податкової служби, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання.

Відповідно до пункту 1 підрозділу 10 розділу 20 Перехідних положень Податкового Кодексу України, погашення простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (АРК чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (АРК чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету здійснюєтеся у порядку, визначеному главою 9 розділу 2 цього Кодексу.

Прострочена заборгованість за бюджетними позичками може стягуватися виключно в судовому порядку органами державної податкової служби на підставі подання органів Державного казначейства.

Підставою для стягнення сум простроченої заборгованості за бюджетними позичками є подання територіального органу державного казначейства згідно пункту 15 Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою КМУ №174 від 02.03.2011.

Так, відповідно до пункту 10 Порядку, з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Пунктом 15 Порядку визначено, що прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою / фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби.

Відповідно пункту 20.1.19 статті 20 Податкового Кодексу України, органи державної податкової служби мають право стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (АРК чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (АРК чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, орган державної податкової служби є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з позовами про стягнення коштів з платника податків, який має прострочену заборгованість перед бюджетом за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

В силу статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 19.05.2014 про відкриття провадження, суд першої інстанції витребовував у позивача докази наявності у ВСК «Миропіль» простроченої заборгованості на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним контрактом, укладеним у відповідності до Постанови КМУ №177 від 03.04.1997).

Позивачем та третьою особою не надано платіжних доручень, відповідно до яких відділення Держказначейства перераховувало кошти відповідачу, а саме не надано первинних документів, які підтверджують укладання договору та фактичне перерахування та отримання відповідачем бюджетних позичок за рахунок державного бюджету. В зв'язку з чим неможливо встановити чи надавались кошти і якщо надавались, то в якому розмірі.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку в порушення вимог статті 71 КАС України, позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Так, податкова інспекція вказує, що прострочена заборгованість ВСК «Миропіль» складає 149000гр та виникла в зв'язку з несплатою грошових коштів на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним контрактом згідно Постанови КМУ №177 від 03.04.1997. При цьому, самого державного контракту позивач не надав, не зважаючи на вимогу окружного суду.

Окрім того, заявляючи вимогу про стягнення простроченої заборгованості, позивач не надає її розрахунок з урахуванням періодів виникнення боргу, сплати (повернення), залишків несплачених сум тощо, відсутні будь-які письмові докази на підтвердження наявності у відповідача відповідного зобов'язання, а відтак і заборгованості у розмірі 149 000грн.

Суб'єктом владних повноважень не надані докази, які б дали можливість встановити наявність укладання державного контракту з приводу закупівель сільськогосподарської продукції, наявність заборгованості за державним контрактом.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 41, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної Державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: Т.І. Ясенова