Справа № П/811/3991/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа №П/811/3991/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання недійсним (протиправним) та скасування рішення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання недійсним (протиправним) та скасування рішення від 28.08.2014 р. №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 3 695,56 грн. та нараховано пеню в сумі 649,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення винесене відповідачем без складення жодного акта перевірки. Також позивач вказує на відсутність підстав для винесення такого рішення визначених пп.7.2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внесу на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 р. №21-5, зокрема, не було встановлено фактів ухилення від взяття на облік або не своєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску. Більш того, позивач наголошує, що у відповідності до зазначеної Інструкції застосування відповідних санкцій віднесено до компетенції Пенсійного фонду.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки оскаржуване рішення прийняте відповідачем у межах наданих йому повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому не може бути скасоване з підстав, визначених позивачем у позовній заяві.

Позивачем у судовому засіданні підтримано заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

26.02.2015 р. позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.146).

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 26.02.2015 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.147-148) подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.02.1995 р. зареєстрований як фізична особа-підприємець, а також у подальшому взятий на облік як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.5, 6, 7).

Рішенням № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 28.08.2014 р. до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 3 695,56 грн. та нараховано пеню у розмірі 649,71 грн. на підставі п.2 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (а.с.19).

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі за текстом - Закон), платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

З огляду на зміст п.2 ч.1 ст.7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

У відповідності до ч.11 ст.9 Закону у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, на підставі п.2 ч.11 ст.25 Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. №455 (далі за текстом - Інструкція), а тому посилання позивача на норми Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внесу на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 р. №21-5 є необґрунтованим.

З огляду на зміст пп.2 п.7.2 Інструкції розрахунок фінансової санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Представником відповідача надано до суду розрахунок фінансових санкцій та пені нарахованих оскаржуваним рішенням на підставі даних карток особового рахунку ФОП ОСОБА_1 (а.с.141).

Наявність у позивача заборгованості станом на 23.09.2013 р. зі сплати єдиних внесків засвідчується актом звірки від 11.02.2015 р., складеним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді та ФОП ОСОБА_1 (а.с.140).

Водночас, факт погашення позивачем заборгованості зі сплати єдиних внесків не впливає на зменшення застосованих оскаржуваним рішенням фінансових санкцій та пені, оскільки розрахунок таких фінансових санкцій та пені відповідно до Інструкції здійснюється органом доходів та зборів після сплати недоїмки з урахуванням кількості днів несвоєчасної сплати.

При цьому суд зауважує, що з огляду на зміст Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідальність за несвоєчасну сплату єдиного внеску настає незалежно від наявності у платника поважних причин такого порушення.

На підставі викладеного та враховуючи вимоги ч.3 ст.2 КАС України суд дійшов висновку, що Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області під час прийняття рішення № від 28.08.2014 р. діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позовна вимога ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Так, при подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10% від ставки судового збору - 182,70 грн. (а.с.2), а тому стягненню з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає решта суми судового збору - 1 644,30 грн. (1 827,00 грн. - 182,70 грн.).

Керуючись ст.ст.86, 98, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (25026, АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України (рахунок 4002, отримувач коштів УК у м. Кіровограді, код отримувача 38037409, банк отримувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 1 644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири грн. 30 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт