Справа № 2а-357/11/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Київ К/800/40303/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Островича С.Е.

Загороднього А.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2012

у справі №2а-357/11/2670

за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби

до Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоливмаш»

про стягнення боргу та пені

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби (далі по тексту - позивач, ДПІ у м. Івано-Франківську) звернулась до суду з позовом до Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач, ДК «Укрекокомресурси» КМУ) про стягнення боргу та пені у розмірі 947166,66 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.06.2011 позов задоволено частково - стягнуто з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України податкову заборгованість в розмірі 41103,28 грн. з якої: з податку на прибуток підприємств у розмірі 9096,52 грн., з податку з доходів найманих працівників у розмірі 1679,70 грн., з податку з юридичних осіб-власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 26427,19 грн., з комунального податку у розмірі 3899,87 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2012 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.06.2011 скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України податкову заборгованість з податку на прибуток підприємств у розмірі 9096,52 грн., з податку з доходів найманих працівників в розмірі 1679,70 грн., з податку з юридичних осіб-власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 26427,19 грн., з комунального податку в розмірі 3899,87 грн., із земельного податку в розмірі 583274,04 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковий борг Виробничого комплексу «Автоливмаш» виник за наслідками несплати застосованих позивачем штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату ВК «Автоливмаш» податкових зобов'язань.

Крім того, судами встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник в результаті несплати самостійно задекларованих сум податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів; комунального податку; земельного податку.

Частково відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з наступних обставин, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з податку на прибуток, податку з доходів найманих працівників, податку з юридичних осіб - власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, комунального податку, суд обґрунтовано виходив з того, що позивачем з метою стягнення з відповідача податкового боргу були вчинені всі передбачені приписами чинного на момент виникнення спірних правовідносин дії для забезпечення сплати платником податку податкової заборгованості в позасудовому порядку. При цьому суд вірно зауважив, що податкові повідомлення-рішення, якими ДПІ у м. Івано-Франківську нараховані ВК «Автоливмаш» штрафні санкції, у встановленому законом порядку не оскаржувалися, а тому є правомірними.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача податкового боргу з податку на прибуток в розмірі 9096,52 грн., з податку з доходів найманих працівників в розмірі 1679,70 грн., з податку з юридичних осіб - власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 26427,19 грн., з комунального податку в розмірі 3899,87 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача податкового боргу із земельного податку судом зазначено наступне.

На момент виникнення спірних правовідносин розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначалися Законом України «Про плату за землю».

Згідно ч. 1 ст. 15 вказаного Закону власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Отже, обов'язок зі сплати земельного податку покладається не лише на власника земельної ділянки, а і на її користувача.

Судом зазначено, що третьою особою було надано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії «ЯЯ»№125519, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, с. Микитині, вул. Юності, 23. Зазначеним актом підтверджується право постійного користування відповідачем зазначеною вище земельною ділянкою, а отже і обов'язок останнього сплачувати земельний податок. За таких обставин, як вірно зазначено судом, вимога податкового органу про стягнення з відповідача земельного податку є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України пені в розмірі 322732,37 грн., колегія суддів погоджується із судом апеляційної інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України від 21.12.2000 №2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі по тексту - Закон №2181-III) пеня - плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання.

Пунктом 1.5 ст. 1 вказаного закону штрафна санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Згідно пп. 16.4.1 п. 16.4 ст. 16 Закону №2181-III пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Разом з тим, зі змісту наведених вище норм вбачається, що пеня не може нараховуватися окремо на штраф за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання. Крім того, у матеріалах справи відсутні розрахунки пені за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання відповідачем, які позивач як суб'єкт владних повноважень в силу приписів ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинен був надати.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)А.Ф. Загородній