Справа № 826/1257/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 березня 2015 року № 826/1257/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомАрбітражного керуючого ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг»
до треті особидержавного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Максименко Лесі Анатоліївни, державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Івашової Ольги Василівни, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ»
провизнання протиправними та скасування рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг» (далі по тексту - позивачі) звернулась з позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Максименко Лесі Анатоліївни (далі по тексту - відповідач-1), державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Івашової Ольги Василівни (далі по тексту - відповідач-2), Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач-3), треті особи про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 17862734, № 17864052 від 10.12.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувані рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що оскаржувані рішення прийнято правомірно.

Треті особи не з'явились в судове засідання, письмових пояснень щодо позовної заяви не надали.

В судовому засіданні 05.03.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Максименко Л.А. рішенням від 10.12.2014р. №17862734 відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Івашовою О.В. рішенням від 10.12.2014р. №17864052 відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що оскаржувані рішення винесено передчасно з порушенням порядку реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки ним подано всі необхідні документи для проведення державної реєстрації припинення обтяжень на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до наданих у ч.1 ст.2 Закону № 1952-IV термінів, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація) це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до визначених ст.8 Закону № 1952-IV повноважень, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч.1).

Повноваження державного реєстратора встановлені ч.2 ст.9 Закону № 1952-IV, до яких, зокрема, належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений ч. 1 ст.15 Закону № 1952-IV та полягає в наступному:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою тощо.

Процедуру проведення державної реєстрації прав, перелік документів, необхідних для її проведення визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868 (далі - Порядок № 868).

Згідно даного Порядку № 868, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Перелік таких документів для здійснення державної реєстрації прав визначено пунктами 37-76 Порядку №868.

Відповідно до п. 37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Статтею 22 Закону № 1952-IV передбачено, що у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5 1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5 2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5 3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5 4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5 5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5 6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем 09.12.2014р. подано до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується Карткою прийому заяви № 17834319.

До вказаної заяви позивачем були додані наступні документи:

- копія свідоцтва серія НОМЕР_1 від 16.07.2013р. виданого Міністерством юстиції України;

- копія витягу № 19731309 від 08.12.2014р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- копія паспорту ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 виданого 18.12.1997 Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 23.03.2000р. виданого Державною податковою інспекцією у Мінському районі м. Києва;

- копія постанови Господарського суду Київської області від 25.04.2013р. по справі №Б24/029-11;

- копія посвідчення НОМЕР_3 від 16.07.2013р. ОСОБА_1;

- копія паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 виданого 01.07.2006р. виданого Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Також 10.12.2014р. позивачем подано до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується Карткою прийому заяви № 17856443.

До вказаної заяви позивачем були додані наступні документи:

- копія постанови Господарського суду Київської області від 25.04.2013р. по справі №Б24/029-11;

- копія витягу від 08.12.2014р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- копія довіреності на ОСОБА_5, ОСОБА_6 №7-429 від 17.07.2014р. виданої Першою київською нотаріальною конторою

- копія свідоцтва серія НОМЕР_1 від 16.07.2013р. виданого Міністерством юстиції України;

- копія посвідчення НОМЕР_3 від 16.07.2013р. ОСОБА_1;

- копія паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 виданого 01.07.2006р. виданого Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 05.09.2006р. виданого ДПІ у Шевченківському районі м. Києва;

- копія паспорту ОСОБА_5 серії НОМЕР_5 виданого 11.12.1998р. Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 04.10.1999р. виданої ДПІ у Дарницькому районі м. Києва.

Суд звертає увагу, що представником позивача не надано жодного правовстановлюючого документа на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, хоча в письмових поясненнях зазначено, що ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» здійснивши інвестиційну діяльність є носієм майнових прав на ці квартири.

Відповідно до п. 94 Порядку №868 під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Державними реєстраторами відповідачем-1 та відповідачем-2 використано дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому 30.10.2013р. державним реєстратором Соколянським Д.В. було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Житловик» на об'єкт незавершеного будівництва житловий комплекс з підземними паркінгами і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення за адресою АДРЕСА_2. Підставами виникнення права власності була ухвала Господарського суду м. Києва від 06.09.2013р. по справі № 44/380-б.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність прийняття державними реєстраторами рішень №17862734, №17864052 від 12.05.2014р. про відмову у державній реєстрації припинення заборони на майнові права на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

На підставі вищевикладеного адміністративний позов арбітражного керуючого ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг» задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Арбітражному керуючому ОСОБА_1, Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.В. Амельохін