Справа № 826/31/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/31/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
представника позивачаОСОБА_5
представника відповідача (Гончарова С.І.)Гуленко Ю.М.
представника відповідача (Фонду)Фурман Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_9 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_9 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний банк "Український Фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний банк "Український Фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд:

визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_9 та визнання договору банківського вкладу від 27.06.2014р. № 42243 нікчемним;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1; паспорт НОМЕР_2, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, 06.04.200р.) в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "Український Фінансовий Світ" (, МФО 377777, місцезнаходження: проспект Миру, 56, м. Донецьк, 83050, Україна) по договору банківського вкладу від 27.06.2014р. №42243 за рахунок Фонду;

зобов'язати Фонд включити ОСОБА_9 в Загальний реєстр вкладників для здійснення виплат за вкладами в ПАТ"КБ "Український Фінансовий Світ" по договору банківського вкладу від 27.06.2014р. №42243 за рахунок Фонду;

зобов'язати Фонд прийняти рішення про здійснення відшкодування ОСОБА_9 коштів за договором банківського вкладу від 27.06.2014р. №42243 в межах гарантованої суми за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явився представник позивача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів до суду з'явилися, проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представників відповідачів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_9 та ПАТ "КБ "УФС" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 27.06.2014р. №42243, відповідно до п. 1.1 якого ПАТ "КБ "УФС", в особі економіста відділення №2 у м. Донецьку ОСОБА_10, приймає від вкладника грошові кошти в сумі 12 350,00 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 29.07.2014р. Згідно п.1.2. Договору процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 8 відсотків річних.

Матеріалами справи підтверджується, що банк прийняв від ОСОБА_11 на користь позивача грошові кошти в сумі 12 350 доларів США на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3, який був відкритий відповідно до п.2.1.1 вказаного вище договору.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014р. №491 "Про віднесення ПАТ "КБ "УФС" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 14.08.2014р. №69 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "УФС", згідно з яким з 15.08.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду - Гончарова С.І.

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014р. №717 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ "КБ "УФС", а згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13.10.2014р. №119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "УФС" з відшкодуванням Фондом коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014р. та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" строком на 1 рік з 13.11.2014р. по 12.11.2015р.

Позивач, дізнавшись про відсутність його в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, 26.11.2014 звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою, у якій поставлено питання про виплату ОСОБА_9 гарантованої суми відшкодування за вкладом.

Уповноважена особа Фонду листом від 02.12.2014 №001/462 повідомила, що договір банківського вкладу від 27.06.2014р. №42243 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

Позивач, вважаючи що у Уповноваженої особи Фонду були відсутні правові підстави для визнання договору банківського вкладу нікчемним, і відповідачами, протиправно не було включено позивача до переліку і в подальшому до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "УФС" за рахунок Фонду, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Уповноваженою особою Фонду правомірно визнано договір нікчемним, не включено позивача до переліку вкладників, і як наслідок Фондом не включено позивача до загального реєстру вкладників і не відшкодовано кошти за рахунок Фонду.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду з таким висновком погодитися не може, при цьому виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 5 ст.27 Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За змістом пункту 4 ч.2 ст. 37 названого Закону Уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Водночас відповідно до ч. 2 та п.1 ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Судом першої інстанції встановлено, що Уповноваженою особою Фонду створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів) укладених ПАТ "КБ "УФС", про що винесено наказ №34 від 30.10.2014.

Під час перевірки робочою комісією встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок так званого "дроблення" рахунку іншого клієнта, на якому була розміщена сума коштів, розмір якої складав 84 520,00 доларів США, тобто позивач не вносив готівки до каси, операції виконувались за домовленістю вкладника, який подрібнював свій вклад, з працівниками банку.

Робоча комісія прийшла до висновку, що вказані дії відбувались з метою отримати кошти не від банку і не за рахунок банку, який в той момент вже не міг виконувати свої зобов'язання перед вкладниками щодо повернення належних їм коштів, а отримати кошти від Фонду, тобто за рахунок державних коштів. За таких обставин витрати Фонду значно збільшуються без будь яких законних на те підстав.

За результатами роботи вказаної Комісії 10.11.2014 складено протокол засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів, яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду визнати нікчемними правочини (договори) вкладів (депозитів), перелік яких наведено в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Протоколу.

З урахуванням висновків Комісії та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 237/14 від 18.11.2014р.; Уповноваженою особою Фонду наказом від 18.11.2014р. № 6 визнано нікчемними правочини (договори) згідно переліку.

Вичерпний перелік підстав за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, визначено частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

До таких віднесено:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Суд першої інстанції, погоджуючись з доводами Уповноваженої особи Фонду, прийшов до висновку про нікчемність правочину, виходячи з наявності для цього визначених Законом підстав, зокрема звернув увагу на ті, що визначені пунктами 2 та 7 ч. 3 ст. 38 вказаного Закону.

Колегія суддів вважає, що такий висновок не відповідає обставинам справи.

На думку судової колегії, відповідачами не надано і у матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розумінні статті 70 КАС України докази на підтвердження того, що внаслідок укладання Договору банківського вкладу (депозиту) № 42243 (в доларах США) від 27.06.2014 року банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Так само колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави наведені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, за якими правочин є нікчемним, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, при цьому апеляційний суд виходить з такого, що в матеріалах справи не міститься доказів того, що умови Договору банківського вкладу (депозиту) № 42243 (в доларах США) від 27.06.2014 року передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Вкладом, розміщеним на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайний, може вважатися лише вклад, який запропонований окремій особі на підставі, зокрема, окремих рішень уповноважених осіб банку тощо, тобто такі умови не пропонуються публічно невизначеному колу осіб. У разі неприйняття банком будь-яких документів, у яких фіксуються пільги для певних клієнтів банку (відсутності доказів) такі умови договору не можна вважати індивідуальними.

Отже обставини щодо наявності визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину, не знайшли свого підтвердження, відповідачі належних та допустимих доказів щодо цього не надали.

Крім іншого, колегія суддів вважає нормативно необґрунтованими доводи про те, що кошти на рахунок позивача надходили внаслідок «дроблення рахунку іншого клієнта».

Відповідачами не наведено вимог чинного законодавства, які було порушено позивачем у зв'язку із цим, при цьому колегія суддів враховує, що відповідно до положень статті 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що умовами договору банківського вкладу (депозиту) № 42243 (в доларах США) від 27.06.2014 року не визначено застережень щодо неможливості зарахування грошових коштів, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що відповідно до п. 2.1.1 договору банківського вкладу № 42243 (в доларах США) від 27.06.2014 банк зобов'язується відкрити вкладений (депозитний) рахунок НОМЕР_4, водночас, як вбачається з додатку 1 до протоколу засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів від 10 листопада 2014 року, де номер рахунку ОСОБА_9, на якому обліковувався вклад і який було заблоковано (за яким визначено нікчемним право чин) - НОМЕР_5, при цьому відрізняється не лише номер рахунку, а і сума (залишок) коштів, порівняно із тією, яку було внесено згідно з платіжним дорученням.

Також, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Наказом Уповноваженої особи Фонду від 18.11.2014р. № 6 визнано нікчемними всі трансакції та правочини (договори) згідно переліку, який додається до цього наказу, проте власне цього переліку відповідач, в тому числі під час апеляційного перегляду даної справи, не надав, у зв'язку із чим обставини щодо визнання нікчемним правочину не підтверджуються.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що Уповноваженою особою Фонду правомірно визнано договір нікчемним, не включено позивача до переліку вкладників, і як наслідок Фондом не включено позивача до загального реєстру вкладників і не відшкодовано кошти за рахунок Фонду, оскільки такий висновок не відповідає обставинам справи.

Крім того, судове рішення ухвалено за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, позовні вимоги про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_9 та визнання договору банківського вкладу від 27.06.2014р. № 42243 нікчемним, а також щодо зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1; паспорт НОМЕР_2, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, 06.04.200р.) в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "Український Фінансовий Світ" (, МФО 377777, місцезнаходження: проспект Миру, 56, м. Донецьк, 83050, Україна) по договору банківського вкладу від 27.06.2014р. №42243 за рахунок Фонду, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На думку судової колегії, задоволення вимог позивача в цій частині є належним і достатнім способом захисту прав позивача у межах спірних правовідносин. Водночас, у решті позову слід відмовити, оскільки у зв'язку із не включенням позивача до переліку вкладників та не передачі такого списку другому відповідачу, спільних правовідносин між ОСОБА_9 та Фондом гарантування вкладів не виникло, а вирішення спору на майбутнє норми КАСУ не передбачають.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_9 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний банк "Український Фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_9 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_9 та визнання договору банківського вкладу від 27.06.2014р. № 42243 нікчемним;

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1; паспорт НОМЕР_2, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, 06.04.200р.) в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "Український Фінансовий Світ" (, МФО 377777, місцезнаходження: проспект Миру, 56, м. Донецьк, 83050, Україна) по договору банківського вкладу від 27.06.2014р. №42243 за рахунок Фонду.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 23 березня 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.