Справа № 2306/1280/12
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2306/1280/12 Головуючий у 1-й інстанції: Мозгова О.А. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Старової Н.Е., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року у справі за адміністративним позовом Золотоніського міжрайонного прокурора інтересах ОСОБА_3 до виконкому Золотоніської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Золотоніський міжрайонний прокурор звернувся до суду інтересах ОСОБА_3 з позовною заявою до виконкому Золотоніської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 1042 від 26.12.1996 року «Про встановлення межі по фактичному користуванню домоволодіння АДРЕСА_1».

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області своєю постановою від 18 березня 2013 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Виконавчий комітет Золотоніської міської ради народних депутатів прийняв рішення № 69 від 13.02.1992 року «Про виділення земельної ділянки під індивідуальну забудову по АДРЕСА_1», яким виділив ОСОБА_4 під індивідуальну забудову земельну ділянку площею 430 кв.м. по АДРЕСА_1.

Розглянувши заяву ОСОБА_5 про затвердження меж присадибної земельної ділянки по фактичному користуванню, Виконавчий комітет Золотоніської міської ради народних депутатів вирішив прийняти рішення № 1042 від 26 грудня 1996 року, яким затвердив межу присадибної земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1. Даним рішенням було затверджено ділянку площею 561 м2.

Розглянувши доповідну записку начальника Золотоніського міського відділу земельних ресурсів від 17.12.2002 року, виконавчий комітет Золотоніської міської ради народних депутатів прийняв рішення № 7-9-24 19 грудня 2002 року «Про скасування рішення виконкому Золотоніської міської ради від 26.12.1996 року за № 1042», яким було скасовано рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради народних депутатів № 1042 від 26 грудня 1996 року та вирішено рахувати за будинковолодіння по АДРЕСА_1 в місті Золотоноша присадибну ділянку площею 430 м2, яка зазначена в рішенні виконкому Золотоніської міської ради № 69 від 13.02.1992 року «Про виділення земельної ділянки під індивідуальну забудову по АДРЕСА_1».

З приводу даних спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Золотоніської міської ради про скасування рішення Золотоніської міської ради № 7-9-24 від 19.12.2002 року.

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області своїм рішенням від 16 серпня 2005 року в задоволенні позову - відмовив (а/с. 5).

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу. 17 жовтня 2005 року Апеляційний суд Черкаської області задовольнив апеляційну скаргу частково, скасував рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 серпня 2005 року та направив справу на новий розгляд (а/с 6).

08.12.2005 року Золотоніським міськрайонним судом прийнята постанова про задоволення позову ОСОБА_4 до Золотоніської міської ради та скасовано рішення № 7-9-24 від 19.12.2002 року. 31.01.2006 року Апеляційний суд Черкаської області виніс ухвалу, якою постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2005 року залишив без змін. Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою від 06 червня 2007 року дані рішення залишив без змін, а касаційну скаргу Золотоніської міської ради - без задоволення.

Таким чином, залишилося в силі рішення Золотоніської міської ради № 1042 від 26.12.1996 року.

Згідно ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України в комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно п. «а» ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

ОСОБА_3 в обґрунтування своїх вимог зазначає, що на самовільно зайнятій земельній ділянці ОСОБА_4 побудував паркан, перекривши їй вихід із свого будинку, що порушує право вільно користуватися землею загального користування, тобто дорогою.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 14 вересня 2010 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 311.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВРІ № 211236 від 25.03.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського округу 21 липня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2920, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 Спадщина складається з житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м. Золотоноша, проїзд Театральний, 16.

З повідомлення міськрайонного управління Держкомзему у місті Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області від 24.10.2012 року № 1900/06-111 вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 не обліковується. Даний факт свідчить про те, що третя особа по справі - ОСОБА_2 користується земельною ділянкою до АДРЕСА_1 без будь-яких на те правових підстав, оформивши право власності на будинок належним чином та не оформивши ніяких документів на користування земельною ділянкою.

Також, в матеріалах справи знаходиться технічна документація щодо встановлення меж Театрального проїзду в місті Золотоноша, Черкаської області поблизу будинковолодінь 15 та 16 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка виготовлена Золотоніським МРВВ ЧРФ ДП «Центр ДЗК» на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.12.2012 року. Дана документація розроблялася за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин в місті Золотоноша виконавчого комітету Золотоніської міської ради, Золотоніського міськрайонного виробничого відділку Черкаської РФ ДП «Центр ДЗК» та представників Золотоніської міської ради. Станом на 03.01.2013 року по фактичному користуванню земельна ділянка домоволодіння АДРЕСА_1 становить: 0,0430 га відповідно до рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради народних депутатів № 69 від 1992 року, 0,0071 га за рахунок земель загального користування Театрального проїзду. А площа земельної ділянки в АДРЕСА_2 не змінилася та становить 0,0656 га.

Таким чином, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що земельна ділянка площею 0,0071 га, яка знаходиться під будинковолодінням АДРЕСА_1 в місті Золотоноша, що належить ОСОБА_2, є землею загального користування.

Щодо незаконності оскаржуваного рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 1042 від 26.12.1996 року «Про встановлення межі по фактичному користуванню домоволодіння АДРЕСА_1» також свідчать наступні факти.

З доповідної записки начальника Золотоніського міського відділу земельних ресурсів ОСОБА_6 Золотоніському міському голові вбачається, що ОСОБА_4, покійний чоловік ОСОБА_2, ускладнив користування під'їздом іншим особам, які користуються Театральним проїздом, самовільно зайнявши ділянку площею 131 м2 для під'їзду до свого будинковолодіння.

Із заяви представників громади міста Золотоноша Черкаської області також вбачається, що жителі Театрального проїзду та прилеглих до нього вулиць просять Золотоніського міжрайонного прокурора вжити заходи прокурорського реагування щодо усунення перешкод в користуванні ними частиною Театрального проїзду.

В Довідці КП «Міський водоканал» № 778 від 24.12.2012 року міститься інформація, що водопровідна мережа з вулиці Іподромної проходить через Театральний проїзд до дитячого закладу «Берізка».

Згідно довідки управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин по місту Золотоноша виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 85 від 31.10.2011 року, відповідно до генерального плану міста Золотоноша та рішення про перелік вулиць № 41-10/V від 18.06.2009 року провулок Театральний не існує, але є проїзд Театральний.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що всі вищезазначені факти свідчать про протиправність оскаржуваного рішення.

Також, факт того, що «провулок Театральний» в місті Золотоноша не існує, підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_2, власниками якого є: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та Державним актом на право приватної власності на землю серія ЧР 25-194 від 30 жовтня 2000 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 26.12.1996 року № 1042 «Про встановлення межі по фактичному користуванню домоволодіння АДРЕСА_1» підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте щодо «провулку Театрального», який відповідно до вище встановлених обставин, не існує. Таким чином, суд вважає, що оскаржуване рішення суперечить інтересам громади, обмежує користування громади землею загального користування, тобто проїздом Театральним, а також, обмежує доступ КП «Міський водоканал» до водопровідної мережі та її обслуговування.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши всі матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.