Справа № 2а-1970/664/12
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Київ К/800/55594/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І., Пилипчук Н.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року

у справі № 2-а-1970/664/12 (9104/86547/12)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуддільниця» (далі - позивач, ТОВ «Рембуддільниця»)

до Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі - відповідач, Бучацька ОДПІ)

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Рембуддільниця» звернулось у лютому 2012 року до суду з позовом до Бучацької ОДПІ про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2011 року № 253/ та № 254/.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вважає, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, судом апеляційної інстанції було замінено первинного відповідача правонаступником у зв'язку із реорганізацією Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби на Бучацьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Тернопільській області.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 2201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем проведено камеральну перевірку податкової декларації ТОВ «Рембуддільниця» з податку на прибуток підприємства за 2-3 квартали 2011 року, за результатами якої складено акт від 16.11.2011 року № 634/15-30903610, яким зафіксовано встановлені перевіркою порушення позивачем вимог: п. 150.1 ст. 150, пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (далі - ПК України), Наказу ДПА України «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» від 28.02.2011 року № 114, затвердженого в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 року за № 397/19135 (далі - Наказ № 114), зокрема, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2-3 квартали 2011 року позивачем невірно відображено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного періоду на суму 1 252 143,00 гривні та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності за 2-3 квартали 2011 року на суму 1 252 143,00 гривні, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємства за 2-3 квартали 2011 року на суму 28 831,00 гривня.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.12.2011 року: № 253/, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 126 792,00 гривні; № 254/, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 28 831,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивачем, у зв'язку з неправильним трактуванням положень пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень ПК України, помилково включено до складу валових витрат ІІ кварталу 2011 року від'ємне значення об'єкта оподаткування отриманого за наслідками 2010 року.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим та погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, який скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

За змістом п. 150.1 ст. 150 ПК України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Приписами пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що п. 150.1 ст. 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого-четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Так, судом апеляційної інстанції вірно зауважено, що від'ємне значення об'єкта оподаткування, сформоване у першому кварталі 2011 року з урахуванням від'ємного значення, що увійшло до складу І кварталу 2011 року з 2010 року, повністю враховується при розрахунку (формуванні) об'єкта оподаткування за ІІ квартал 2011 року.

Крім того, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що положеннями ст. 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року № 393/34-ВР (далі - Закон № 393/34), що діяв у І кварталі 2011 року, встановлено, що об'єкт оподаткування визначений як прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого

валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з п. 4.3 ст. 4 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Так, за змістом ст. 6 Закону № 393/34, якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року.

Відповідно до положень Наказу № 114 в рядку 06.6 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства передбачено відображення від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітній (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року).

При вирішенні спору судом першої інстанції зазначене не було враховане.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції приходить до висновку, що за вищевказаних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості формування позивачем складу об'єкта оподаткування за ІІ квартал 2011 року з урахуванням від'ємного значення об'єкту оподаткування 2010 року, що увійшло до першого кварталу 2011 року, чим спростовано висновки суду першої інстанції про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області - відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року у справі № 2-а-1970/664/12 (9104/86547/12) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) І.О. Бухтіярова
Судді: (підпис) М.І. Костенко
(підпис) Н.Г. Пилипчук