Справа № 804/19216/14
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача - ОСОБА_1 та представника відповідача - Кравченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
до начальника квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська
Міністерства оборони України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до начальника квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства оборони України, в якому просить суд: визнати противоправною бездіяльність начальника квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, яка виразилась в не розгляді заяви №2603 від 22.10.14р. ОСОБА_3 по суті, в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», та вжити заходів передбачених цим Законом; зобов' язати начальника квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська розглянути заяву ОСОБА_3 в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», та видати розпорядження, щодо приватизації квартири, яку займає на підставі ордеру № 33 від 13.02.1996 р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 звернувся до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська із заявою від 22.10.2014р. № 2603 щодо приватизації двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, в якій він прописан та мешкає на підставі ордеру № 33 від 13.02.1996 р. Листом від 30.10.2014 р. № 3224 начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська повідомив позивача про те, що смт. Гвардійське відноситься до закритих військових містечок, які не підпадають під приватизацію житлового фонду, що фактично позбавляє позивача права на приватизацію квартири, в якій він мешкає. Позивач зазначає, що відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 1 від 03.01.1993 р. відповідач району є належним повноважним органом приватизації, а вказане військове містечко не відноситься до переліку закритих, а тому Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпропетровська не було вжито належних заходів, як суб'єктом владним повноважень, щодо розгляду по суті питання, порушеного позивачем в заяві від 22.10.2014р. № 2603, у зв'язку з чим позивач звернувся із даним позовом до суду.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши при цьому, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на те, що КЕВ м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_3 від 22.10.2014р. № 2603 розглянув та прийняв рішення по суті від 13.01.2015р.№ 132.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ордеру № 33 від 13.02.1996 р.
22.10.2014р. позивач звернувся з заявою (вх. № 2603) до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Зубкову Г.С., про передачу в приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1, в якій він зареєстрований та проживає з 21.02.1996р.
Листом від 30.10.2014р. за вих. № 3224 начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Зубков Г.С. повідомив позивача про те, що житловий фонд військових містечок селиш, Гвардійське, Черкаське у комунальну власність територіальних громад не передано. Згідно з Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військові містечка є військовим майном, яке знаходиться в оперативному управлінні військових частин і КЕВ м. Дніпропетровська. Управлінням військовим майном, згідно з законом, здійснює Міністерство оборони. Згідно листа квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України №303/22/1/850 від 05.09.2013р., військове містечко включено до числа закритих і не підпадає під приватизацію житлового фонду. Інших керівних документів щодо надання повноважень КЕВ м. Дніпропетровська розпоряджатися житловим фондом військових містечок не надходило. Згідно з ст. 19 Конституції України посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах наданих їм повноважень. На підставі викладеного відсутні повноваження про передачу квартири в приватну власність.
Як зазначив представник позивача в ході розгляду справи, такі дії відповідача вказують на бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо розгляду заяви від 22.10.2014р. № 2603 по суті з вирішення питання шляхом прийняття відповідного рішення - акту індивідуальної дії, який повинен містити волю суб'єкта владних повноважень та відповідне обґрунтування його позиції. Зазначене і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом, оскільки така бездіяльність органу порушує права позивача.
Під час розгляду справи представником відповідача до суду було надано рішення начальника КЕВ м. Дніпропетровська від 13.01.2015р. № 132 на заяву ОСОБА_3 щодо оформлення в приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1, з якого вбачається, що відповідачем була розглянута по суті заява позивача від 22.10.2014р. вх. № 2603 та з приводу порушеного в ній питання прийнято відповідне рішення, яким ОСОБА_3 відмовлено у оформленні в передачу у приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1.
З огляду на те, що суб'єкт владних повноважень квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська фактично розглянув заяву ОСОБА_3 від 22.10.2014р. вх. № 2603 та вирішив порушене у ній питання по суті, оформивши своє рішення у належну форму - рішення від 13.01.2015р. № 132, тому бездіяльність суб'єкта владних повноважень в даному випадку відсутня, а рішення по суті порушеного питання прийняте, у зв'язку із чим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Крім того, суд відзначає, що у разі незгоди позивача із прийнятим рішенням начальника КЕВ м. Дніпропетровська, позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання протиправним та скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 09.02.2015 р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 09.02.2015р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді П.О.Борисенко П.О.Борисенко І.В.Калита