Справа № 825/691/15-а
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року Чернігів Справа № 825/691/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Федоренка Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-відповідач), в якому остаточно просить суд зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити відомості про вкладника ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Демарк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та виплатити ОСОБА_1 кошти за договором банківського рахунку № 645648 від 28.05.2014.

Позовні вимоги мотивовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо не включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без участі представника та позивача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заперечень на позов від відповідача до суду не надходило, заяви щодо неможливості розгляду справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи через неможливість його прибуття в судове засідання також не подавалися.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_1 (клієнт) та ПАТ «Банк «Демарк» укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 645648 від 25.05.2014 відповідно до якого, Банк відкрив поточні рахунки НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та зарахував кошти для подальшого збереження (а.с.7,10).

Відповідно до підпункту 2.1.6 договору від 28.05.2014 № 645648, Банк зобов'язується повернути вкладнику суму вкладу з нарахованими, але не сплаченими процентами після закінчення строку зберігання коштів. У разі дострокового припинення строку зберігання вкладу з ініціативи вкладника повернути йому суму вкладу і проценти згідно п.п.4.4. даного Договору.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем зараховано грошові кошти, що підтверджується квитанцією від 28.05.2014 на суму 5193,15 грн. (а.с. 10).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 25.09.2014 № 600 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до категорії неплатоспроможних», рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.09.2014 № 102 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Банку «Демарк», згідно з яким з 29.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду та тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Демарк».

Постановою правління Національного банку України від 30.01.2015 № 66 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк».

Як зазначено позивачем, дізнавшись, про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до категорії неплатоспроможних, вона звернулась до Уповноваженої особи із заявою щодо надання інформації про причини не включення її до реєстру на виплату коштів (а.с.11). Листом від 25.12.2014 № 18-13/753 тимчасова адміністрація Фонду повідомила, що на даний час Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Демарк» здійснює перевірку правових підстав розміщення зазначених коштів в банку, оскільки виникли сумніви щодо законності операцій, внаслідок яких у Банка виникло грошове зобов'язання (а.с.12).

Рішенням від 05.02.2015 Новозаводського районного суду м. Чернігова, яке набрало законної сили 25.02.2015 з ПАТ «Банк «Демарк» стягнуто на користь позивача 5788,81 грн., не виплачених за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 645648.

Позивач посилаючись на бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення її до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам позивача, суд виходить із наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі-Закон).

Частиною першою статті 3 Закону зазначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною першою статті 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина шоста статті 27 Закону визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вбачається з доповнення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивача включено до вищезазначеного переліку(а.с.34).

За таких обставин, суд погоджується із позовними вимогами про зобов'язання Фонду включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки позивача включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що є безумовною підставою для включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Аналогічної правової позиції щодо необхідності включення особи до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, дотримується і Вищий адміністративний суд України, зокрема в ухвалах від 21 листопада 2013 року №К/800/33412/13, від 21 листопада 2013 року №К/800/33416/13, від 22 травня 2014 року №К/800/16622/14, від 22 травня 2014 року №К/800/15485/14.

При цьому суд зазначає, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження Фонду, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права, та враховує, що у межах спірних правовідносин відповідачем не доведено існування підстав для не відшкодування коштів за вкладом, що передбачені частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому в частині вимог про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплатити ОСОБА_1 кошти за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 645648 від 28.05.2014 позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом досліджено всі аргументи позивача щодо суті спору та надано їм належну оцінку в мотивувальній частині судового рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для не включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, виходячи з формулювання позовних вимог, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Демарк», які мають право на відшкодування коштів за вкладом згідно договору банківського вкладу рахунку № 645648 від 28.05.2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути з Державного бюджету (р/р 4002 в ГУДКС України у Чернігівській області, МФО 853592, код 38054398, отримувач платежу УК у м. Чернігові/м. Чернігів/ 22030001) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 36,54 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко