Справа № 813/6238/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 876/14/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Улицького В.З., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання - Коцур В.К.,

за участю:

представника позивача - Хомина Ю.В.,

представника відповідача - Водолазського І.Д..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія-4" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ"Київська енергетична будівельна компанія-4" звернулося з позовом до ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області про скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ДПІ у Шевченківському районі листом №7534/13-07-22-10-08 від 22.05.2014 року, який був направлений позивачу за адресою: вул. Райніса, 6, м. Львів, були витребувані документи щодо взаємовідносин ТОВ "КЕБК-4" із ТОВ "Мета-Днепр". Такий лист було отримано ТОВ "КЕБК-4" 26.06.2014 року, а листом №1 від 27.06.2014 року позивачем було надано інформацію та документи, які витребовувались відповідачем. Проте, 25.06.2014 року ДПІ у Шевченківському районі м.Львова було прийнято спірний наказ №490 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "КЕБК-4". Даний наказ прийнятий за день до вручення запиту позивачу про надання пояснень та їх документальні підтвердження, тобто фактично за відсутності підстав для проведення такої перевірки. Відтак, Наказ ДПІ у Шевченківському районі від 25 червня 2014 року №490 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "КЕБК-4" є протиправним та підлягає скасуванню. Також вказує, що в період з 25.06.2014 року по 02.07.2014 року ДПІ у Шевченківському районі м. Львова було проведено перевірку ТОВ "КЕБК-4" з питань господарських відносин з ТОВ "Мета-Днепр" за січень 2014 року, за результатами якої складений акт №109/13-07-22-10/36060682 від 04.07.2014 року, в якому зазначено, що ТОВ "КЕБК-4" за юридичною та фактичною адресою не знаходиться і в ході проведення перевірки використано: акт перевірки контрагента від 31.03.2014 року №465/04-62-22-3/38530549; інформацію, що міститься в базі даних ІАІС "Податковий блок"; податкові декларації з податку на додану вартість; реєстри отриманих та виданих податкових накладних. Проведення перевірки було здійснено всупереч вимогам податкового законодавства, оскільки наказ та направлення на перевірку не направлялися на адресу ТОВ "КЕБК-4" та не вручалися посадовим особам товариства. Оскільки за наслідками проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались, а тому відповідачем безпідставно здійснено коригування показників податкової звітності ТОВ "КЕБК-4" з податку на додану вартість за січень 2014 року та безпідставно внесено зміни до автоматизованої системи "Автоматизована система співставлення податкового зобов'язання та податкового кредиту в розрізі контрагентів" стосовно відомостей щодо задекларованих податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року, позов задоволено повністю.

Скасовано наказ ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міністерства доходів і зборів України у Львівській області №490 від 25.06.2014 року "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "КЕБК-4".

Визнано протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міністерства доходів і зборів України у Львівській області по проведенню позапланової виїзної документальної перевірки та щодо коригування в інформаційній системі "Податковий блок" податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Київська енергетична будівельна компанія - 4", за результатами яких було складено Акт №109/13-07-22-10/36060682 від 04.07.2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Київська енергетична будівельна компанія - 4" () з питань господарських відносин з ТОВ "Мета-Днепр" () за січень 2014 року та їх подальший вплив на правильність формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів і витрат за відповідний період".

Зобов'язано ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міністерства доходів і зборів України у Львівській області вилучити з автоматизованої системи "Автоматизована система співставлення податкового зобов'язання та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (підсистеми "Аналітична система" системи "Податковий блок") інформацію про результати перевірки ТОВ "Київська енергетична будівельна компанія - 4" (), оформленої актом перевірки від 04.07.2014 року №109/13-07-22-10/36060682.

Зобов'язано ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міністерства доходів і зборів України у Львівській області, - відновити показники сум податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Київська енергетична будівельна компанія - 4" (код за ) в інформаційній системі "Податковий блок", задекларованих ТОВ "Київська енергетична будівельна компанія - 4" () у податковій декларації з податку на додану вартість № за період січень 2014 року.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.02.2014 року позивач подав до ДПІ у Шевченківському районі м. Львова податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року та додаток 5 до податкової декларації.

ДПІ у Шевченківському районі м. Львова в період з 25.06.2014 року по 02.07.2014 року провело перевірку ТОВ "КЕБК-4", згідно наказу про перевірку № 490 від 25.06.2014 року.

За результатами перевірки податковим органом складено акт №109/13-07-22-10/36060682 від 04.07.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Київська енергетична будівельна компанія - 4"з питань господарських відносин з ТОВ "Мета-Днепр" () за січень 2014 року та їх подальший вплив на правильність формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів і витрат за відповідний період.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: п. 186.1 ст. 186, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого ТОВ "КЕБК-4" завищено податковий кредит по ПДВ на суму 10017,33 грн.; абз. "а", "б" п. 185.1 ст.185, п.186.1, п. 186.2 ст.186 ПК України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого завищено суму податкових зобов'язань по ПДВ всього у сумі 10017,33 грн., по ТОВ "Прем'єр Папір" на суму 6012,00 грн.; по ТОВ "Європапір Україна" на суму 1009,16 грн.; по ТОВ "Понзіо Україна" на суму 2668,13 грн.; по ПП "Юнітас Трейд" на суму 328,04 грн..

За результатами документальної перевірки податкові повідомлення-рішення не складались.

Перевіривши правомірність висновків суду першої інстанції шляхом всебічного та об'єктивного дослідження матеріалів справи, колегія суддів не погодилась з такими, враховуючи наступне.

При проведенні аналізу податкової звітності ТОВ "КЕБК-4", згідно АІС «Податковий блок» та додатку №5 до податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням уточнюючих розрахунків, реєстру отриманих податкових накладних станом на момент проведення перевірки за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014 р. встановлено, що придбання товару (послуг) у ТОВ "Мета-Днепр" () мало місце в січні 2014 року на суму 60 104 грн.. в т.ч. ПДВ - 10 017,33 грн.

В ході проведення перевірки та опрацювання відхилення між сумами податкового кредиту ТОВ "КЕБК-4" та його контрагентів по «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» було встановлено розбіжність по взаєморозрахунках між ТОВ "КЕБК-4" та ТОВ «Мета-Днепр», а саме: в січні 2014 року в Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкової Декларації з ПДВ, ТОВ "КЕБК-4" задекларовано податковий кредит по ТОВ "Мета-Днепр " у сумі 95 000,00 грн., ТОВ "Мета-Днепр" задекларовано суму податкових зобов'язань по ТОВ "КЕБК-4" в сумі 0,00 грн. в результаті чого виникла розбіжність в січні 2014 року в сумі 10017,33 грн..

В частині підтвердження господарських відносин ТОВ "КЕБК-4" з ТОВ "Мета-Днепр" за січень 2014р. використано акт ДПІ у Бабушкінського району м. Дніпропетровська від 31.03.2014 року за № 465/04-62-22-3/38530549 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Мета-Днепр" з питань проведених господарських відносин в січні 2014 року.

Під час аналізу податкової звітності ТОВ "Мега-Днепр" була виявлена відсутність будь-якої інформація про наявні складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, яке необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств.

До перевірки не надано первинних бухгалтерських та податкових документів, які підтверджують придбання товарів та отримання послуг від підприємств-постачальників чи використання складських, виробничих приміщень та обладнання, а саме: документів складського обліку, які підтверджують фактичне придбання товарів, його переміщення на виробництво, кількість готової продукції та її подальшої реалізації, документів, що підтверджують транспортування товарів, відомостей про кількість працюючих, необхідних забезпечити процес виробництва. Відтак, вбачається очевидною лише можливість проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

При цьому слід зазначити, що необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року №88.

Відповідно до п.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно п.2.15 та п.2.16 Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи по операціях, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній у листі від 02.06.2011 року за №742/11/13-11, - «..відсутність реальною вчинення господарських операцій, або юридична дефектність відповідних первинних документів, за змістом п.44.1 ПКУ, не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податків - учасників відповідних операцій».

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.03.14 № К/800/7110/14 та від 28.01.14 №К/9991/65099/12, підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток є встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод. Доведення контролюючим органом факту обізнаності платника податків про недобросовісність постачальника, а так само узгодженість дій з метою незаконного отримання податкових вигод, передбачають: надання доказів побудови таким платником фінансово-господарських відносин на підставі свідомого укладення договору з фіктивним підприємством з метою перенесення податкового навантаження на особу, яка не виконує свої податкові зобов'язання та наявності замкнутої схеми руху грошових коштів між платником та його контрагентами.

Враховуючи зазначене, колегія суддів констатує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

За матеріалами перевірки встановлено, що в порушення абз. «а», «б» п. 185.1 ст. 185; п.186.1, п.186.2 ст.186 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VІ позивачем не підтверджено операцій з реалізації (постачання) товарів/послуг, не встановлено термінів їх надання.

Таким чином, у зв'язку з непідтвердженням податкового кредиту з ПДВ по фінансово-господарським відносинам з контрагентами-постачальниками у ТОВ "КЕБК-4" фактично відсутні об'єкти оподаткування з податку на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) до контрагентів-покупців.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податковою кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Відповідно до п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.03.14 №К/800/7110/14 та від 28.01.14 №К/9991/65099/12, підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток і встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод.

Доведення контролюючим органом факту обізнаності платника податків про недобросовісність постачальника, а так само узгодженість дій з метою незаконного отримання податкових вигод передбачають: надання доказів побудови таким платником фінансово-господарських відносин на підставі свідомого укладення договору з фіктивним підприємством з метою перенесення податкового навантаження на особу, яка не виконує свої податкові зобов'язання та наявності замкнутої схеми руху грошових коштів між платником та його контрагентами.

У листі Вищого адміністративного суду від 02.06.11 року № 742/11/13-11 зазначено, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду викладеної у листі від 02.06.11 року №742/11/13-11, встановлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платників податків у разі, якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв`язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань, визнання недійсними (утому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку.

Встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з'ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом п. 44.1 ПК України (2755-17) не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Оскаржуваний наказ від 25.06.14 №490 про проведення перевірки є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. За результатами реалізації прав, що випливають із вказаного акту, податковим органом складено акт перевірки від 04.07.14 № 109/13-07-22-10/36060682.

У відповідності до постанови ВАС України від 19.12.13 року №К/800/30029/13, позови платників податків спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними.

Враховуючи, що податковим органом фактично реалізована йoгo компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, оспорюваний наказ та дії щодо його складення не є такими, що порушують права позивача, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову у цій частині.

Стосовно правомірності внесення інформації за результатами проведених перевірок до АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» слід зазначити, що АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язані, та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» є програмним продуктом, створеним для внутрішнього використання органами державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі. Відображення в АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» будь-яких розбіжностей в задекларованих платниками податків показниках не тягне за собою зміни в обліковій картці платника податків, щодо узгоджених сум податкового кредиту та податкового зобов'язання. Отримані результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ, відповідно до наказу ДПА України від 18.04.08 №266, підлягають детальній перевірці органами ДПС на місцях.

Відтак, наявна в ній інформація сторонній перевірці не підлягає, а тому АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» не може нести інформацію, що має доказове значення.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів констатує, що внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, самі по собі не створюю для платника податків будь-яких юридичних наслідків не змінюють прав та обов'язків, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування (збільшення) податкових зобов'язань платника податків.

Отже, висновок суду першої інстанції по даній справі зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст.202 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області - задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року у справі №813/6238/14 - скасувати та винести нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: В.З. Улицький

В.C. Затолочний

Повний текст постанови виготовлено 23.03.2015 року