Справа № 2-а-11493/11
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 6-а/336/4/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Щасливої О.В., розглянувши подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2015 року до суду надійшло подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку подальшого виконання виконавчого документу № 2-а-11493/11 від 16.10.2014 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про зобовязання управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2011 рік як особі, що має статус потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, з урахуванням здійснених за цей період виплат.

В поданні зазначив, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області від 25.11.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, боржнику надана можливість добровільно виконати рішення суду.

Листом від 21.01.2015 року боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в повному обсязі у звязку із відсутністю відповідних асигнувань.

Станом на 01.01.2015 року роки коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

У відповідності до наданої державному виконавцеві розрахунку заборгованості про проведення перерахунку, сума перерахунку складає 4320 грн.

У звязку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобовязального характеру, без зазначення конкретної суми, яку зобовязано сплатити, та без посилання на стягнення цієї суми, державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок УПФУ в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашенням заборгованості перед стягувачем.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про його проведення, не зявилися, що в силу ч.2 ст. 263 КАС України не є перешкодою для вирішення подання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи подання, суд доходить висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Згідно частин 1, 2 статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою звернення з вказаним поданням зазначено зміни в законодавстві, а сааме: набрання чинності з січня 2013 року Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-6, відповідно до ст.1 ч.1, ст. 2 ч.1 якого встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених ЗУ «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким зокрема є державний орган, державні підприємства, установа, організація .

Статтею 3 частиною 1 цього Закону встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно ч.1 ст. 7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 4901-б у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя задоволені позовні вимоги шляхом зобовязання боржника здійснити призначення нарахування та виплату одноразової допомоги на оздоровлення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити саме такі вимоги, а суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, виходячи з чого суд доходить до висновку про те, що покладені судом на боржника зобовязання є застосованим судом видом захисту порушених прав стягувача в межах його позовних вимог, які були задоволені судом.

За таких обставин обраний судом спосіб захисту порушених прав не може розцінюватися як спосіб виконання рішення, а вимоги, викладенні в поданні, є, по своєї суті, вимогами про зміну способу захисту порушеного права, встановленого судовим рішенням, тобто зміну судового рішення по суті, що не входить в межу повноважень суду, який ухвалював рішення, та не є предметом регулювання ст. 263 КАС України.

За рішенням суду сума для виплати позивачу нарахована і не є спірною.

Зміни в діючому законодавстві, яке регулює натепер порядок виконання рішень суду зі спірних правовідносини, не є обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду, а тому суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви державного виконавця і зміни способу виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 105, 162, 158, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Щаслива