Справа № 154/868/15-а
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

іменем України

23 березня 2015 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі про визнання дій неправомірними та зобов"язання зарахувати стаж роботи, який дає право на отримання пенсії за вислугу років, -

встановив:

11 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання зарахувати стаж роботи, який дає право на отримання пенсії за вислугу років.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що 03.03.2015 вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському та у Володимир-Волинському районі з відповідними документами та заявою про розгляд питання призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог ЗУ "Про прокуратуру". За результатами розгляду заяви їй відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, про що повідомлено листом начальника Управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському та у Володимир-Волинському районі від 04.03.2015 р. Мотивуючи свою відмову в призначенні пенсії, начальник Управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському та у Володимир-Волинському районі зазначив, що підстав для зарахування періоду навчання в Українській юридичній академії на заочному факультеті з 01.09.1987 по 27.04.1992 р.р. немає. Вважає таку відмову незаконною.

Строк навчання у Українській юридичній академії складає з 01.09.1987 по 27.04.1992 р.р., з яких відповідно до вимог ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" підлягає зарахуванню у стаж, який дає право на пенсію за вислугу років працівникам прокуратури, половина строку навчання. Крім цього, форма здобуття вищої юридичної освіти не ставиться в залежність при прийнятті на роботу на прокурорські посади, що свідчить про відсутність розмежування чи надання переваг особам, які здобули освіту за очною чи заочною формою навчання у ВУЗІ.

Просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському та у Володимир-Волинському районі щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" незаконними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському та у Володимир-Волинському районі зарахувати у стаж роботи, який дає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" половину періоду навчання у Українській юридичній академії. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському та у Володимир-Волинському районі призначити пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі визначеному цією статтею.

Для участі у розгляді справи сторони не з"явились, подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та письмові доводи сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач в період з 01.09.1987 по 27.04.1992 року навчалась в Українській юридичній академії (Харківський юридичний інститут). Дана обставина стверджується копією диплома УВ №940363. Як вказано позивачем у тексті адміністративної позовної заяви, вона навчалась на заочному факультеті даного вищого навчального закладу.

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону України від 23 травня 1991 року N 1060-ХІІ "Про освіту" підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.

Підпунктом 6.3 пункту 6 Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 2 червня 1993 року N 161 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 23 листопада 1993 року за N 173), передбачено, що вечірня і заочна (дистанційна) форми навчання є формами здобуття певного рівня освіти або кваліфікації без відриву від виробництва.

Відповідно до статті 50 1 Закону N 1789-ХІІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення певної вислуги років.

До вислуги років, яка дає право на пенсію, згідно з цією статтею зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 зазначеного Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (частина шоста статті 50 1 Закону N 1789-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Однак частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що періоди трудової діёяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема у Законі України від 5 листопада 1991 року N 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-ХІІ), йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "стаж страховий", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов'язковому соціальному страхуванню.

Так, згідно зі статтею 56 Закону N 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Крім того, відповідно до частини третьої цієї ж статті до стажу роботи, що дає право на призначення трудових пенсій, зараховуються також періоди, коли особа не працювала, наприклад, у зв'язку з навчанням у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; тимчасовою непрацездатністю, що почалася у період роботи; часом догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку тощо.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Так, стаття 51 Закону N 1788-ХІІ передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Правом вислуги років користуються різні категорії осіб, у тому числі й прокурорсько-слідчі працівники на підставі Закону N 1789-ХІІ.

Відповідно до статті 62 Закону N 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110; далі - Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо), у вищих навчальних закладах та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі.

Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).

Вищезазначене свідчить, що питання ведення, контролю за веденням запису в трудовій книжці відомостей щодо трудового (в тому числі спеціального) стажу віднесено до компетенції роботодавця або, у виняткових випадках, юридичної особи, в якій власник трудової книжки провадить не трудову, але іншу основну свою діяльність. У випадку, коли така діяльність не є трудовою, а іншою, але не основною, зокрема навчання на заочному факультеті, відомості про неї не можуть стосуватись трудового стажу, а відповідно до пункту 2.18 Інструкції можуть вноситись до трудової книжки інформаційно. Такі дані не можуть заміщувати (поглинати) собою даних, що становлять безпосередньо трудовий стаж.

Оскільки позивач протягом періоду навчання на заочному факультеті в Українській юридичній академії працювала на різних підприємствах, тому за цей час вона має стаж роботи, але не спеціальний, а загальний.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що навчання на заочному факультеті у вищому навчальному закладі не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Включення цього періоду до вислуги років суперечить юридичній природі (сутності) цього виду спеціального стажу, оскільки, крім вищезазначеного, закон пов'язує встановлення особливих правил призначення пенсії за вислугу років саме з неможливістю продовжувати роботу чи службу на певних посадах або в певних умовах праці у зв'язку з втратою професійної працездатності особи або її придатності до настання пенсійного віку.

Як вбачається з рішення відповідача (протокол №286 від 04.03.2015 р.), їй було відмовлено в призначенні пенсії згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в зв"язку з відсутністю стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років прокурорам і слідчим.

Крім цього, при вирішенні позову суд враховує ту обставину, що Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом наведених норм матеріального права і, зокрема, в постановах від 5 листопада 2013 року (справа № 21-289а13) та 22 квітня 2014 року (справа № 21-65а 14) дійшов правового висновку, що навчання на заочному факультеті у вищому навчальному закладі не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Включення цього періоду до вислуги років суперечить юридичній природі (сутності) цього виду спеціального стажу, оскільки крім вищезазначеного закон пов'язує встановлення особливих правил призначення пенсії за вислугу років саме з неможливістю продовжувати роботу чи службу на певних посадах або в певних умовах праці у зв'язку з втратою професійної працездатності особи або її придатності до настання пенсійного віку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними, а тому адміністративний позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 42 Закону України "Про освіту", ст.24 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", керуючись ст.ст. 1, 4, 6-9, 18, 69, 71, 94,99, 158-163 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі про визнання дій неправомірними та зобов"язання зарахувати стаж роботи, який дає право на отримання пенсії за вислугу років - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко