Справа № 817/7/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"25" березня 2015 р. Справа № 817/7/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" лютого 2015 р. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Філія "Волинське Головне Регіональне Управління" Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання неправомірним висновку ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Просить визнати неправомірними висновки щодо наявності в його господарській діяльності як підприємця ознак порушення конкурентного законодавства, а саме ст.15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», які викладені в Рекомендаціях №126 від 04.12.2014.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову про задоволення позову. В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що виступає не як суб'єкт, який надає розстрочку, а скоріше, як учасник тристороннього правочину, в якому банк надає розстрочку покупцю на товари, які є в магазині продавця, а тому вважає, що твердження « 0%» та «Розстрочка», були використані на плакаті, що розміщений в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», правомірно, та ніяким чином не вводять в оману споживачів. Зазначає, що висновки викладені в рекомендаціях Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є неправомірними, незаконними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки порушення ст. 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", а саме поширення інформації, що вводить в оману, відсутнє. Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з"явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

З врахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 з 15.09.2006 зареєстрований фізичною особою-підприємцем в АДРЕСА_1, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.32-33). Позивач є платником єдиного податку II групи та здійснює підприємницьку діяльність в АДРЕСА_2 а саме: роздрібну торгівлю в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Встановлено, що Волинським ОТВ АМКУ проведено дослідження діяльності ФОП ОСОБА_3 у Волинській області (АДРЕСА_1 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1) при роздрібній реалізації сумок в асортименті на предмет дотримання вимог законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при розміщенні реклами, за результатами якого встановлено розміщення позивачем на внутрішній стороні вікна магазину у вересні 2014 року плакату розмірами 160 см на 70 см із твердженнями "0%" і "Розстрочка" та у зв'язку з чим останньому було надіслано вимогу №26/1.34-1886 від 10.1 1.2014 року про надання письмової інформації стосовно реалізації тверджень реклами щодо продажу сумок - «Розстрочка» та «Кредит 0%» (а.с. 12).

26.11.2014 позивачем було надано відповідь на запит та зазначено, що «кредит 0%» ним не використовувалося, а слово «Розстрочка» на плакаті було використано у зв'язку із тим, що саме ПАТ «ПриватБанк» пропонуючи бізнес-споживачам свої банківські продукти говорять про те, що програма «Оплата частинами» є розстрочкою для кінцевого покупця, а тому дане твердження правомірно використано та розміщено на плакаті (а.с. 13-16).

На підставі наданих пояснень, адміністративною колегією Волинського ОТВ АМКУ 04.12.2014 прийнято рекомендації №126 про припинення дій, що містять ознаки недобросовісної конкуренції, якими встановлено, що дії ФОП ОСОБА_3 з повідомлення з вересня 2014 року невизначеному колу осіб в рекламі неправдивих відомостей щодо умов придбання його товарів (твердження « 0%» і «Розстрочка») можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів та послуг цього суб'єкта господарювання, а також призвести до отримання неправомірних переваг перед іншими учасниками ринку м.Луцька Волинської області, містять ознаки порушення, передбаченого ст. 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді поширення інформації, що вводить в оману.

У зв'язку з цим ФОП ОСОБА_3 рекомендовано: припинити дії щодо повідомлення в рекламі невизначеному колу осіб, внаслідок способу їх викладення, неправдивих відомостей щодо умов придбання його товарів (твердження « 0%» і «Розстрочка»), що може вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього суб'єкта господарювання, призвести до отримання неправомірних переваг перед іншими учасниками, та є порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим ст.15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» шляхом поширення рекламної інформації, що вводить в оману; про результати розгляду рекомендації повідомити територіальне відділення в 10-енний строк з дня їх отримання, надати належним чином завірені копії відповідних підтверджуючих документів (завірених зразків рекламних оголошень).

13.12.2014 позивач надав відповідь на рекомендації, в якій повідомив, що «даний плакат демонтовано. Інший плакат не розміщено, а тому надати змінені зразки рекламних оголошень не вбачається можливим» (а.с.22).

Разом з тим, не погоджуючись із рішенням адміністративної колегії Волинського ОТВ АМКУ позивач звернуся до суду із вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку про безпідставність вимог позивача та відсутність підстав для визнання неправомірним висновку відповідача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" від 7 червня 1996 року №236/96-ВР, поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб'єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб'єкта господарювання.

Волинським ОТВ АМКУ при проведенні перевірки встановлено, що на внутрішній стороні вікна магазину у вересні 2014 року ФОП ОСОБА_3 було розміщено плакат розмірами 160 см на 70 см із твердженнями "0%" і "Розстрочка". Твердженнями із реклами "0%" і "Розстрочка" підприємцем мовними та зображувальними засобами було подано споживачам інформацію, що придбавши його товари на умовах споживчого кредитування, вони сплатять лише їх вартість. При розміщенні в рекламі зазначені твердження були домінуючими і займали центральну частину його площі, виконувалися великими літерами, відтіненими зміною кольорів.

Також було встановлено, що підприємець не надавав споживчих кредитів покупцям, їх здійснював КБ "ПриватБанк" за допомогою послуги "Еквайринг" - оплата частинами, та не здійснює роздрібний продаж товарів на умовах розстрочки (що зазначається в його рекламі) в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2011 року №383 "Про затвердження Правил торгівлі у розстрочку фізичним особам", взагалі.

Відтак, твердження "0%" і "Розстрочка" із реклами підприємця містило неправдиву інформацію щодо умов отримання кредитів при покупці його товарів та отримання його послуг (без будь-яких сплат до вартості покупки). А тому зазначене є поширенням рекламної інформації, що вводить в оману невизначене коло осіб.

Наявність порушення встановлено судом та підтверджено матеріалами справи.

Згідно із ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" від 26 листопада 1993 року №3659-XII (в редакції на час виникнення правовідносин) у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема,

розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами;

приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;

розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість;

надавати обов'язкові для розгляду рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктам господарювання, об'єднанням щодо припинення дій або бездіяльності, які містять ознаки порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001 №2210-ІІІ органи Антимонопольного комітету України мають право надавати рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктам господарювання, об'єднанням стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють, а у разі, якщо порушення припинено, - щодо вжиття заходів для усунення наслідків цих порушень. Рекомендації надаються у формі листа.

Рекомендації органів Антимонопольного комітету України підлягають обов'язковому розгляду органами чи особами, яким вони надані. Про результати їх розгляду Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню повідомляється у десятиденний строк з дня отримання рекомендацій, якщо органами Антимонопольного комітету України не продовжено цей строк.

За умови виконання положень рекомендацій у разі, якщо порушення не призвело до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, не завдало значних збитків окремим особам чи суспільству та вжито відповідних заходів для усунення наслідків порушення, провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не розпочинається, а розпочате провадження закривається.

Пунктом 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року N 5, в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 р. N 169-р, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 травня 1994 року за N 90/299, передбачено, що у разі невиявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений, голова відділення відмовляють у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.

При цьому відповідним державним органам та суб'єктам господарювання можуть бути надані рекомендації щодо проведення заходів, спрямованих на запобігання порушенням, розвиток підприємництва і конкуренції.

Таким чином, рекомендації органів Антимонопольного комітету України стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють, вжиття заходів для усунення наслідків цих порушень - є обов'язковими для суб'єктів, яким вони адресовані виключно в частині щодо їх розгляду.

Водночас обов'язок виконати такі рекомендації у суб'єктів, яким вони адресовані відсутній.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, приймаючи висновки, викладені в рекомендаціях №126 від 04.12.2014, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено також, що позивачем добровільно виконано рекомендації Волинського ОТВ АМКУ №1269 від 04.12.2014, а саме: демонтовано з вікна магазину плакат із твердженнями « 0%» та «Розстрочка» (а.с.22).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки дії та рішення відповідача відповідають приписам чинного законодавства України і жодним чином не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, так як мають рекомендаційний характер, тому позовні вимоги про визнання неправомірними висновків Волинського ОТВ АМКУ, викладених в рекомендаціях №126 від 04.12.2014 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову в задоволенні позову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України вул. Винниченка, 67,м.Луцьк,Волинська область,43005

4-третій особі: Філія "Волинське Головне Регіональне Управління" Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - пр.Відродження,1,м.Луцьк,Волинська область,43030,