Справа № 815/3643/14
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3643/14

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника відповідача - Чебанова Геннадія Валерійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Овідіопольського районного управління Головного управління Держсанепідемслужби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до начальника Овідіопольського районного управління Головного управління Держсанепідемслужби в Одеській області головного державного санітарного лікаря Овідіопольського району Бабич Ірини Вікторівни, Овідіопольського районного управління Головного управління Держсанепідемслужби в Одеській області про визнання протиправними рішення та бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Овідіопольського районного управління Головного управління Держсанепідемслужби в Одеській області головного державного санітарного лікаря Овідіопольського району Бабич І.В., Овідіопольського районного управління Головного управління Держсанепідемслужби в Одеській області (далі Управління) про визнання протиправним рішення та бездіяльність начальника Управління головного державного санітарного лікаря Овідіопольського району Бабич І.В. при розгляді запиту на інформацію від 26 травня 2014 року, зобов'язання Управління у п'ятиденний строк надати інформацію відповідно запиту на інформацію від 26 травня 2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року позовні вимоги було задоволено частково. Суд визнав протиправним рішення начальника Управління головного державного санітарного лікаря Овідіопольського району Бабич І.В., Управління щодо розгляду запиту на інформацію позивача вх. № 446 від 26 травня 2014 року. Крім того, суд зобов`язав Управління у п`ятиденний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили надати на запит позивача, вх.№ 446 від 26 травня 2014 року, запитувану інформацію з урахуванням вимог пункту 7 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" і у той же строк подати до суду звіт про виконання судового рішення. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, Управління подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 травня 2014 року (вхід. № 446) позивач звернувся до Управління з запитом на інформацію, в якому просив надати засвідчені копії наказів про проведення районним управлінням позапланових перевірок за період січень 2013 року - лютий 2014 року, копій (посвідчень) направлень на проведення цих заходів та актів, складених за наслідками цих перевірок.

На запит позивача від 26 травня 2014 року начальник Управління головний державний санітарний лікар Овідіопольського району Бабич І.В. листом від 30 травня 2014 року № 01/393 повідомила позивачу, що на його прохання, викладене в запиті від 26 травня 2014 року, йому відмовлено, що і стало підставою для звернення ОСОБА_3 з позовом до суду.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що накази про проведення районним управлінням позапланових перевірок за період січень 2013 року - лютий 2014 року, направлення (посвідчення) на проведення цих заходів та акти, складені за наслідками цих перевірок, можуть містити інформацію з обмеженим доступом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Преамбулою Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі Закон) передбачено, що цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ч.1 ст.1 Закону).

Положеннями ст.12 Закону визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Згідно п.6 ч.1 ст.14 Закону розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадках, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону (ст.22 Закону).

Пунктом 3 ч.1 ст.6 Закону визначено, що публічною інформацією з обмеженим доступом є службова інформація.

До службової інформації може належати інформація що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень (п.1 ч.1 ст.9 Закону).

В той же час, відповідно до ч.7 ст.6 Закону обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

З матеріалів справи вбачається, що подаючи запит на отримання інформації позивач просив надати засвідчені копії наказів про проведення Управлінням позапланових перевірок за період січень 2013 року - лютий 2014 року, копій (посвідчень) направлень на проведення цих заходів та актів, складених за наслідками цих перевірок.

Відмовляючи на вказаний запит відповідачем зазначено, що накази, направлення та акти складені за результатами позапланових перевірок Управлінням не підлягають оприлюдненню та наданню для ознайомлення за інформаційними запитами, оскільки містять посилання на скарги та заяви громадян, інформацію про стан їх здоров'я, дату та місце проживання, що унеможливлює її розповсюдження без згоди цих осіб. Також зазначено, що деякі з актів перевірок містять дані щодо виробництва підприємства, відомості про постачальників, продавців та покупців продукції, відомості про виробниче обладнання, про способи придбання та реалізації продукції, характер та особливості технології виробництва продукції, про спеціальність, рівень кваліфікації та місце проживання працівників підприємства, зміст та характер договорів та контрактів, в яких однією з сторін виступає підприємство.

Згідно до ч.1-6 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Таким чином, з аналізу співставлення запиту позивача та змісту ч.1-6 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", колегія суддів дійшла висновку, що запитувані документи можуть містити як інформацію з обмеженим доступом так і інформацію з доступом загального характеру.

Разом з тим, положеннями ч.7 ст.6 Закону передбачено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Таким чином, з огляду на все вищевказане колегія суддів приходить до висновку, що отримавши запит від позивача, вповноважені посадові особи Управління у відповідності до вимог Закону повинні були вибірково надати заявнику інформацію, доступ до якої необмежений та відмовити в наданні даних, що мають статус обмеженого доступу.

Тому, враховуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним рішення та бездіяльність начальника Управління головного державного санітарного лікаря Овідіопольського району Бабич І.В. при розгляді запиту на інформацію від 26 травня 2014 року та зобов'язання Управління у п'ятиденний строк надати інформацію відповідно запиту на інформацію від 26 травня 2014 року підлягають частковому задоволенню, а, відповідно, висновки суду першої інстанції, зокрема, щодо зобов`язання Управління надати на запит позивача запитувану інформацію з урахуванням вимог пункту 7 статті 6 Закону є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з діючим законодавством в галузі надання інформації та доступу до неї.

Отже, постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Також, колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Овідіопольського районного управління Головного управління Держсанепідемслужби в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук