Справа № П/811/955/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 рокусправа № П/811/955/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт», Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року у справі №П/811/955/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпорт» (далі - ТОВ «Імпорт») 02 квітня 2014 року звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - відповідач-2), згідно з яким, з урахуванням зменшення позовних вимог (а.с. 145), просить стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Імпорт» надмірно сплачені митні платежі в загальній сумі 133281,81 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що при проведені митного оформлення партії товару відповідачем-1 12 липня 2013 року та 24 липня 2013 року безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товару, які в подальшому позивачем оскаржено та скасовано постановами Кіровоградського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили. Зазначене призвело до надмірного перерахування до Державного бюджету загальної суми у розмірі 133281,81 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт» надмірно сплачене ввізне мито у розмірі 41650,57 грн. (сорок одна тисяча шістсот п'ятдесят грн.) 57 коп.

В задоволені іншої частини позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що зі змісту декларації з ПДВ за жовтень 2013 року вбачається, що сплачений податок на додану вартість при розмитнені товару після визначення митної вартості митним органом в сумі 91631,24 грн. використано позивачем шляхом зменшення розміру податкового зобов'язання, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Зазначає, що у зв'язку зі зміною методу визначення митної вартості товару є надмірно сплаченим та підлягає поверненню позивачу мито в загальному розмірі 41650,57 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 91 631,24 грн. та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог суд перевів спірне питання виключно в площину податкових правовідносин та керувався нормами податкового законодавства щодо податку на додану вартість, без урахування спеціальних норм законодавства, що підлягають застосуванню до спірних відносин.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову відповідач-1 оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що в рішеннях Кіровоградського окружного адміністративного суду, якими скасовано прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, не зазначено про повернення сплачених платежів. Зазначає, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Державної казначейської служби України у відповідності до пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову відповідач-2 оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Оскільки, вказані обставини на момент розгляду справи відсутні, тому і спір щодо повернення надмірно сплачених коштів також відсутній.

Згідно з запереченнями на апеляційні скарги відповідачів, позивач посилаючись на необґрунтованість апеляційних скарг відповідачів, просить залишити їх без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а апеляційні скарги відповідачів підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційних скарг, що в липні 2013 року позивачем на митну територію України ввезено товар згідно з митними деклараціями, де вказано митну вартість побутових цифрових кабельних приймачів (цифрові ефірні ресивери - телетюнери) за ціною договору (а.с.12).

Київською міжрегіональною митницею Міндоходів прийнято рішення від 12 липня 2013 року №100270000/2013/310151/2 та 24 липня 2013 року №100270000/2013/310105/2 про коригування митної вартості товарів. У зв'язку з чим позивачем додатково сплачено за двома поставками 133281,81 грн. митних платежів (60240,37 грн. та 73041,44 грн.), що підтверджено платіжними дорученнями (а.с.13, 21-22).

Зазначенні рішення оскарженні позивачем до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2013 року у справі №811/2987/13-а позов ТОВ «Імпорт» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення №100270000/2013/310151/2 від 12 липня 2013 року про коригування заявленої митної вартості товарів (а.с.15-18).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у справі №811/3537/13-а позов ТОВ «Імпорт» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення №100270000/2013/310105/2 від 24 липня 2013 року про коригування заявленої митної вартості товарів (а.с.24-27).

Зазначенні рішення на момент розгляду справи судом першої інстанції набрали законної сили.

14 лютого 2014 року позивачем до відповідача-1 подано заяви про повернення надмірно сплачених митних платежів в розмірі 60240,37 грн. та 73041,44 грн. (а.с.11, 19).

04 березня 2014 року відповідач надав відповідь на зазначені заяви, в яких зазначив, що оскільки питання повернення коштів не було предметом розгляду судових справ правові підстави для їх повернення відсутні (а.с.10).

Стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених митних платежів є предметом позову переданого на розгляд суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України податку на додану вартість в розмірі 91631,24 грн. не підлягають задоволенню, оскільки сплачений податок на додану вартість при розмитненні товару після визначення митної вартості митним органом в цій сумі використано шляхом зменшення розміру податкового зобов'язання, а в частині стягнення з Державного бюджету України 41650,57 грн. підлягають задоволенню, оскільки сплачене позивачем мито у цій частині у зв'язку зі зміною методу визначення митної вартості товару є надмірно сплаченим.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Статтею 301 Митного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України (далі - ДМСУ) від 20 липня 2007 року № 618 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1097/14364, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - Порядок повернення коштів) визначено процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Згідно з положеннями розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, платником податку до загального відділу митного органу, яким здійснювалося оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до пункту 5 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за N 1095/14362, Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України.

Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Тобто, основною умовою повернення коштів, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Порядок повернення коштів не передбачає повернення помилково та/або надміру сплачених обов'язкових платежів у спосіб судового стягнення.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд України сформулював у постанові від 15 квітня 2014 року (справа № 21-21а14).

Як вже зазначалось, з метою повернення надмірно зарахованих до бюджету платежів, сплачених відповідно до рішення митниці про коригування митної вартої товару, яке в подальшому було скасовано у судовому порядку, позивач звернувся до відповідачів з відповідними заявами, у задоволенні яких було відмовлено.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що фактично предмет спору у цій справі пов'язаний з визнанням протиправними дій відповідача-1 щодо відмови в наданні позивачу висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів з Державного бюджету України, а не зобов'язання їх повернути.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням того, що згідно з положеннями Митного кодексу України, питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів, у разі визнання протиправними та скасування рішень митного органу про визначення митної вартості товару, суд не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачені платежі з такої вартості, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості. (Зазначена позиція висвітлена у рішенні Верховного суду України від 17.12.2013 у справі №21-439а13.)

Відповідно до статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, звертаючись з позовом про стягнення суми надмірно сплачених до бюджету митних платежів, позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 1 частини 1 статті 202, статтею 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт» - залишити без задоволення.

Апеляційні скарги Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року у справі № П/811/955/14 - скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 23 березня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: А.В. Суховаров