Справа № 817/307/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"25" березня 2015 р. Справа № 817/307/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному Рівненської області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в м.Рівному про визнання неправомірною відмову щодо повернення помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 4622, 47 грн. та зобов'язання вчинення дій щодо повернення суми даного збору.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне щодо неподання до Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному подання про повернення ОСОБА_4 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 4622, 47 грн.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне подати до Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному подання, передбачене п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, про повернення ОСОБА_4 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 4622, 47 грн.

Присуджено на користь позивача ОСОБА_4 із Державного бюджету судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем не надано жодного документа на підтвердження інформації щодо придбання житла вперше, а тому відсутні підстави для повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості придбаного нерухомого майна. Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Позивач, представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з"явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

З врахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією за відсутності позивача, представника відповідача та представника третьої особи, в порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 14.05.2014 ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за №1054 (а.с.7), було придбано квартиру АДРЕСА_1, загальною вартістю 462247, 00 грн.

Зазначений договір купівлі-продажу квартири зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом від 14 травня 2014 року №5642011.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири, позивачем сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 % її вартості, що становить 4622,47 грн, що підтверджується квитанцією від 14.05.2014 №135 (а.с.8).

Вважаючи, що зазначений збір сплачений при нотаріальному оформлені договору купівлі-продажу житла помилково, позивач 17.12.2014 звернулася із заявою до УПФУ в м.Рівне щодо внесення подання до УДКСУ в м.Рівне про повернення суми сплаченого збору, оскільки житло придбавалося нею вперше.

Листом від 15.01.2015 №14/10 відповідачем відмовлено у задоволенні такої заяви, мотивуючи тим, що позивачем не надано документів на підтвердження факту придбання житла вперше (а.с.9).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивач придбала житло вперше, а тому звільнена від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне страхування, визначений Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР (в редакції на час виникнення правовідносин) підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону №400/97-ВР передбачено, що об'єктом оподаткування при здійсненні операцій купівлі-продажу нерухомості є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», регулюється Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року №1740 (надалі - Порядок №1740).

Згідно пункту 15-1 Порядку №1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку №1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що наявність у позивача раніше зареєстрованого права на житло не доведена.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про придбання позивачем житла вперше та відсутність правових підстав для сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки позивачем помилково сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто, суд першої інстанції прийняв вірне рішення про повернення цих коштів.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Встановлено, що позивачем надано всі можливі для його доступу докази, які об'єктивно підтверджують факт придбання житла вперше, а відповідачем не надано жодного доказу на спростування цього факту.

Відповідно до п.5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Крім того, згідно з п.7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-2, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 27.10.2010 за N 988/18283 (далі - Порядок №21-2), суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Даним пунктом Порядку №21-2 визначено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, при одержанні заяви позивача відповідач не вчинив визначених чинним законодавством обов'язкових дій та прийняв неправомірне рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який правомірно зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне подати до Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному подання, передбачене п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, про повернення ОСОБА_4 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 4622, 47 грн.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному Рівненської області - вул. Яворницького,34,м.Рівне,33001,