Справа № 813/656/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року № 813/656/15

зал судових засідань № 8

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

представників позивача Малевич Т.В., Слюсарчика І.В.,

представника відповідача Слуцького Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Спільного підприємства "Київ-Захід" у формі ТзОВ до Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення , -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Спільного підприємства "Київ-Захід" у формі ТзОВ до Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області, на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності позивача. Позивач зазначив, що господарські операції з його контрагентом - ТОВ «Денікс Груп» були реальними та підтверджуються первинними документами. Посилання у акті перевірки на акт зустрічної звірки контрагента є неправомірним, оскільки такий акт не може бути покладений в основу висновку позапланової виїзної перевірки. Вважає донарахування відповідачем грошового зобов'язання за спірним податковим повідомленням-рішенням з податку на додану вартість неправомірним.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву б/н б/д. Заперечення мотивовані тим, що позивачем не представлено сертифікатів якості, свідоцтв про якість товару, вантажно-розвантажувальні і розрахункові документи. Також стверджує, що позивачем не надано документів, що підтверджують транспортування товару. Окрім того, посилається на акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 01.09.2014 р. про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Денікс Груп», яким встановлено відсутність об'єкту оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток, відсутність реального руху активів на формування витрат та/або податкового кредиту відсутні.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченні на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку Спільного підприємства «Київ-Захід» у формі ТзОВ (далі - СП «Київ-Захід») з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при проведенні взаємовідносин із контрагентом - ТОВ «Денікс Груп» (код ЄДРПОУ - 37882958) за період з 01.01.2012 р. по 01.12.2014 р.

За результатами перевірки складено Акт від 20.01.2015р. № 17/2200/20780000 (далі - Акт).

Перевіркою встановлено порушення п. 198.1, п.198.3 ст. 198 ПК України, завищено задекларовану суму податкового кредиту у червні 2014 року всього на суму 1500,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість , яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 10500,00 грн.

Наведені вище висновки Акту ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області грунтуються на акті іншого податкового органу, зокрема, на акті ДПІ у Печерському районі м. Києва від 01.09.2014 р. №2623/26-55-22-07/37882958 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Денікс Груп» (код ЄДРПОУ - 37882958) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року.

Вказаним актом встановлено відсутність об'єкту оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток, відсутність реального руху активів на формування витрат та/або податкового кредиту відсутні. Відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, дозволи на проведення діяльності, яка їх потребує.

На цих всіх підставах ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.01.2015 року №000082200, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на додану вартість» в сумі 15750,00 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 10500,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5250,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив наступне.

Між позивачем та ТОВ «Денікс Груп» укладено договір купівлі-продажу №05/06/14 від 05.06.2014р. Згідно умов договору, позивач зобов'язався попередньо оплатити 100 % вартості товару, а ТОВ «Денікс Груп» зобов'язувалося передати позивачу обладнання пекарні згідно з специфікацією.

Товар за договором №05/06/14 від 05.06.2014р. (обладнання машина різальна REKORD 34 і колесо (К312160) в кількості 20 штук).

Згідно п.3.1 договору , специфікації до договору загальна вартість обладнання складає 63000,00 грн., в т.ч. ПДВ 10500,00 грн.

Оплата проведена у безготівковій формі згідно виставленого рахунку №01/06 від 05.06.2014 р. платіжним дорученням №612 від 26.06.2014 року, згідно якого сплачено ПДВ в сумі 10500,00 грн.

На підтвердження виконання договору №05/06/14 від 05.06.2014р. позивач надав такі докази: видаткову, податкову накладну, витяг з інвентарного списку основних засобів СП «Київ-Захід» від 26.06.2014р., наказ директора СП «Київ-Захід» №44 від 30.06.2014 р., яким введено в експлуатацію машину різальну REKORD 34.

Згідно акту списання матеріалів та комплектуючих, використаних для ремонту обладнання пекарні від 29.07.2014 р. колеса (К312160) в кількості 20 штук.

Судом не беруться до уваги твердження відповідача про неможливість реального укладення позивачем договору купівлі-продажу №05/06/14 від 05.06.2014р. у зв'язку із недоведеністю факту відрядження директора СП «Київ-Захід» у м. Київ, оскільки законодавством України не встановлено умов і вимог щодо місця укладення господарських договорів і порядку дій посадових осіб суб'єкта господарювання при їх підписанні.

Щодо відсутності товаро-транспортних накладних (далі - ТТН), як беззаперечний доказ фіктивності господарської операції, то суд зазначає, що ТТН визначає правовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи і не є документами первинного бухгалтерського обліку, а тому відсутність таких документів не можна розцінювати як свідчення безтоварності господарської операції.

Така позиція суду узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою в ухвалі від 12.02.2014 року у справі №К/800/57785/13.

Суд встановив, що на час укладання позивачем договору з ТОВ «Денікс Груп», вказане підприємство було зареєстроване як юридична особа, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, її місцезнаходження, повноваження особи, що підписує договір, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №200008830 від 02.11.2011 р.

Станом на 11.01.2015 р. ТОВ «Денікс Груп» перебуває на обліку в органах доходів і зборів. Станом на 02.02.2015 р. інформація щодо анулювання реєстрації платника ПДВ - ТОВ «Денікс Груп» (код ЄДРПОУ - 37882958) відсутня.

Щодо посилань податкового органу на акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 01.09.2014 р. №2623/26-55-22-07/37882958 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Денікс Груп» (код ЄДРПОУ - 37882958) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року, то суд зазначає, що нормами чинного законодавства України не передбачено можливості посилання податкового органу в ході проведення перевірки суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання; при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Пунктом 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, визначено, що зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як випливає з Додатку 3 до Методичних рекомендацій, який містить форми Акту про неможливість проведення зустрічної звірки, не передбачено можливості органам ДПІ встановлювати юридичні факти щодо господарської діяльності платника податків та визнавати правочини недійсними (нікчемними).

Таким чином, суд зауважує, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може бути покладений в основу висновку акта документальної позапланової виїзної перевірки, не може свідчити про те, що господарські операції не відбувались.

При цьому, між сторонами немає спору щодо змісту та форми первинних документів, які є у справі та досліджувалися під час перевірки та під час судового розгляду.

Факту підробки первинних документів відповідач у встановленому порядку не довів.

До суду про визнання правочинів недійсними податковий орган не звертався. Відтак, презумпція правомірності правочину у встановленому законом порядку не спростована.

При цьому, доказів невиконання або неналежного виконання сторонами договору (угод), укладених між позивачем та контрагентами, чи визнання їх недійсними в судовому порядку, відповідачем не надано.

Згідно із пунктом 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як визначено в статті 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом (пункт 201.6 ст. 201 ПК України).

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами (пункт 198.6ст. 198 ПК України).

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Проте, первинні документи, надані позивачем як платником податків, невмотивовано не були взяті до уваги податковим органом і не вплинули на висновки, що викладені в акті перевірки від 20.01.2015р. № 17/2200/20780000.

Також, на думку суду, платник податку не повинен нести відповідальність за невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті чого сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. Такі вимоги стають надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Ця позиція суду узгоджується із постановою Верховного Суду України від 31.01.2011р. та рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009р. (заява №3991/03).

Не виконання контрагентом свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 09.09.2008 року у справі № 21-500во08 та від 01.06.2010 року у справі № 21-573во10.

Оскільки судом не встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства в межах цього спору, застосування до нього штрафних санкцій є протиправним.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області від 29.01.2015 року №000082200 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області від 29.01.2015 року №000082200.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь Спільного підприємства «Київ-Захід» у формі ТзОВ (ЄДРПОУ - 20780000) судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 23.03.2015 року.

Cуддя Братичак У.В.