Справа № 810/7161/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7161/14 Головуючий у 1-й інстанції: Волков С.А. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.02.15р. у справі №810/7161/14 за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.10.14р. №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12.02.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що господарські операції позивача з його контрагентами не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, Броварською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Карраген» за травень 2014 року та ТОВ «Білдінг-Індастрі» за червень 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки від 12.09.14р. №550/10-06-22-01/37199618.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 01.10.14р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 14 011 250 грн., в т.ч. основний платіж - 9 340 833 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4 670 417 грн.

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення - рішення слугували встановлені перевіркою порушення вимог пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ на загальну суму 9 340 833 грн., у тому числі: за травень 2014 року - 600 000 грн.; за квітень 2014 року - 8 740 833 грн.

Такий висновок ґрунтується на тому, що допитаний засновник та директор ТОВ «Карраген» ОСОБА_2 вказав, що зареєстрував підприємство за грошову винагороду, господарською діяльністю товариства не займався, документів бухгалтерської та фінансової звітності не підписував. Згідно висновку експерта від 05.09.14р. №701 сектору №1 ТКЗ ОВС НДЕКЦ підписи на первинних документах від імені ОСОБА_2 вчинені іншою особою.

Згідно висновків акту ДПІ у Печерському районі м. Києва від 01.07.14р. №1830/26-55-22-02/38750930 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Карраген» з питань правильності обчислення податкового кредиту та податкових зобов'язань по взаємовідносинах з ТОВ «НВП «Форчин» за січень - березень 2014 року та з ТОВ «Прімсанком», ДП «Укрспирт» за травень 2014 року» не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «Карраген» за період січень - березень, травень 2014 року.

З аналізу податкової звітності, поданої ТОВ «Білдінг-Індастрі» до податкового органу та у зв'язку з неподанням балансу підприємства встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, транспортні засоби, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Окрім того, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач надав листа від 21.01.15р. № 1167/5/99-99-01, з якого вбачається, що Слідчим управлінням кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 19.02.14р. за фактом зловживання службовими особами ДП «Укрспирт» при здійсненні фінансово-господарської діяльності підприємства у період з березня по червень 2014 року та ухилення від сплати податків. У додатку до вказаного листа ДФС України надіслала протокол допиту свідка ОСОБА_4, який вказав, що за винагороду погодився стати засновником і керівником ТОВ «Білдінг-Індастрі» без наміру здійснювати підприємницьку діяльність.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується реальне здійснення господарської операції з придбання товару в межах та цілях господарської діяльності суб'єктів господарювання, оплата вартості товару, правомірність формування даних податкового обліку позивача на підставі первинних та інших документів бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам законодавства, розкривають зміст та обсяг господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закону N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та за правилами формування податкового кредиту визначеними Податковим кодексом України.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

В силу положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентами мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання та підтверджуються документально.

Так, основними видами діяльності позивача за КВЕД є: дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв; виробництво інших основних органічних хімічних речовин; оптова торгівля напоями.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ТОВ «Карраген» було укладено договір поставки зернових культур від 18.04.14р. № 01-04/01, за умовами якого постачальник зобов'язувався поставити зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, а покупець прийняти та оплатити цю продукцію.

Згідно з умовами вказаного договору постачання продукції повинно було здійснюватись транспортом постачальника (п. 4.2) на умовах DDP (Delivered Duty Paid (named place of destination), що згідно з правилами Інкотермс 2010 означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару до місця розвантаження товару, без розвантаження транспортного засобу в названому місці призначення, несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця); адресу місця розвантаження продукції для кожної партії товару має визначати покупець у додаткових угодах (п.п. 4.3, 4.5). Оплата продукції мала здійснюватись шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку.

Додатковою угодою від 18.04.14р. № 1 до договору поставки зернових культур від 18.04.14р. № 01-04/01 сторони узгодили вид продукції, що підлягала постачанню (кукурудза), обсяг поставки, ціну продукції за тону, період та адресу поставки - МПД ДП «Укрспирт» згідно з переліком.

Оплата продукції здійснювалась на умовах попередньої оплати на підставі рахунків на оплату, що підтверджується платіжними дорученнями: від 06.05.2014 № 215 на суму 6930000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1155000,00 грн.; від 06.05.2014 № 971 на суму 8100000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1350000,00 грн.; від 06.05.2014 № 970 на суму 7920000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1320000,00 грн.; від 06.05.2014 № 969 на суму 7110000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1185000,00 грн.; від 07.05.2014 № 237 на суму 16200000,00 грн., у тому числі ПДВ - 2700000,00 грн.; від 12.05.2014 № 35 на суму 6660000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1110000,00 грн.; від 12.05.2014 № 354 на суму 7380000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1230000,00 грн.; від 22.05.2014 № 711 на суму 3600000,00 грн., у тому числі ПДВ - 600000,00 грн.

Таким чином, позивачем сплачено ПДВ в ціні товару та за правилом першої події суми ПДВ на підставі податкових накладних від 06.05.14р. № 204; від 07.05.14р. № 205; від 12.05.14р. № 206; від 22.05.2014 № 207 включено до складу податкового кредиту за травень 2014 року та відображено у реєстрі податкових накладних за цей звітний період.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання зобов'язань з поставки продукції за договором поставки зернових культур від 18.04.14р. № 01-04/01 ТОВ «Карраген» здійснило поставку чотирьох партій кукурудзи на загальну суму 227232 грн., у тому числі ПДВ - 35373,76 грн., що підтверджується видатковими накладними: від 29.10.2014 № 4; від 04.11.2014 № 5; від 19.11.14р. № 6; від 19.11.14р. № 7.

Судом першої інстанції встановлено, що поставки продукції здійснювались на Козлівське місце провадження діяльності та зберігання спирту Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (Козлівське МПД), що має приміщення зерноскладу (паспорт технічного стану будівлі зерноскладу наявний у матеріалах справи), а також виробничу лабораторію, атестовану на право проведення вимірювань у сфері поширення метрологічного нагляду (свідоцтво про атестацію від 15.06.2012 № PX - 1160/12, видане Мінекономрозвиту України), розташоване за адресою: вул. Заводська, буд 34, смт. Козлів, Козлівський район, Тернопільська область.

На підтвердження фактів транспортування товару матеріали справи містять товарно-транспортні накладні (від 29.10.14р. № 287, від 04.11.14р. б/н, від 19.1114р. № 423, від 19.11.2014 № 424), що містять дані про перевізників, номери транспортних засобів, найменування та кількість перевезеного вантажу (кукурудза), вартість товару, відмітки вантажовідправника, експедитора та вантажоодержувача. Із змісту товарно-транспортних накладних вбачається, що місцем розвантаження товару є Козлівське МПД.

На підтвердження факту заїзду транспортних засобів та зважування автомобілів з вантажем на автомобільних вагах позивач надав суду Книгу реєстрації ввезених (внесених) матеріальних цінностей, що містить дані про вид транспорту, державний номер транспортного засобу, реквізити товарно-транспортної накладної, вантажовідправника, найменування вантажу, кількість (об'єм), у тому числі й ввезення кукурудзи від ТОВ «Карраген» у кількості, що відповідає видатковим та товарно-транспортним накладним.

На підтвердження факту перевірки поставленої продукції за кількістю та якістю матеріали справи містять - Аналіз якості сировини, складені виробничою лабораторією Козлівськго МПД, що містять дані про постачальника - ТОВ «Карраген», кількість кукурудзи та її якісні показники.

На підтвердження факту оприходування поставленої ТОВ «Карраген» продукції на склад Козлівського МПД матеріали справи містять прихідні ордери від 29.10.14р. № 286, від 04.11.14р. № 321 та від 19.11.14р. № 362, а також реєстри отриманої сировини за дні оприбуткування вказаної продукції.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що дебіторська заборгованість ТОВ «Карраген» перед позивачем становить значну суму - 6 3672 768 грн.

Таким чином, на підставі аналізу первинних фінансово-господарських документів, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV, розкривають зміст та обсяг господарських операцій та стосуються передачі, поставки, транспортування, оприходування та обліку продукції, суд дійшов вірного висновку про реальність вказаної господарської операції з метою та в цілях господарської діяльності позивача.

Також судом першої інстанції встановлено, що за іншим договором поставки зернових культур від 08.04.14р. № 24-03/01 ТОВ «Карраген» здійснило поставку на користь позивача зернових культур (кукурудзи) у кількості 35373,76 тонн на загальну суму 63672768 грн. Вказана продукція поставлялась на зерновий склад Державної організації «Комбінат «Новий», розташований за адресою: АДРЕСА_1, де зберігається на відповідальному зберіганні на підставі договору зберігання від 08.04.14р. №08/04/14/7, укладеного між позивачем (поклажедавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (зберігач), а також договору від 01.09.12р. № 19-12-У про надання платних послуг по зберіганню товарно-матеріальних цінностей, укладених між Держаною організацією «Комбінат «Новий» (зберігач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (замовник). На даний час зерновий склад, де зберігається продукція, поставлена ТОВ «Карраген», знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції (АДРЕСА_1).

Оплату за вказану продукцію на підставі вказаного договору поставки позивач не здійснював, податкових накладних не одержував, податковий кредит не формував. Згідно з бухгалтерською довідкою від 01.12.14р. № 04-12/1000/1 зерно кукурудзи у кількості 35373,76 тонн на загальну суму 63672768 грн. обліковується на позабалансовому рахунку позивача 023 «Активи на відповідальному зберіганні».

Матеріали справи містять витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Караген" є юридичною особою, що зареєстрована 27.05.2013, номер запису про державну реєстрацію в ЄДР - 0050084; керівник (голова комісії з припинення або ліквідатор) - ОСОБА_2; основний вид діяльності за КВЕД - неспеціалізована оптова торгівля; записи про відсутність юридичної особи за адресою місцезнаходження у реєстрі відсутні; з 11.09.2014 перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

Також у перевіряємому періоді між позивачем та ТОВ «Білдінг-Індастрі» було укладено договір поставки зернових культур від 12.06.14р. № 01-14-20, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, а покупець прийняти та оплатити цю продукцію.

Згідно з умовами вказаного договору постачання продукції повинно було здійснюватись транспортом постачальника (п. 4.2) на умовах DDP (Delivered Duty Paid (named place of destination), що згідно з правилами Інкотермс 2010 означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару до місця розвантаження товару, без розвантаження транспортного засобу в названому місці призначення, несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця); адресу місця розвантаження продукції для кожної партії товару має визначати покупець у додаткових угодах (п.п. 4.3, 4.5). Оплата продукції мала здійснюватись шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку.

Додатковою угодою від 12.06.14р. № 1 до договору поставки зернових культур від 12.06.14р. № 01-14-20 сторони узгодили вид продукції, що підлягала постачанню (кукурудза), обсяг поставки, ціну продукції за тону, період та адресу поставки - МПД ДП «Укрспирт» згідно з переліком.

Оплата продукції здійснювалась на умовах попередньої оплати на підставі рахунків, що підтверджується платіжними дорученнями від 12.06.2014 № 1379 на суму 135000,00 грн., у тому числі ПДВ - 22500,00 грн.; від 12.06.2014 № 1380 на суму 20070000,00 грн., у тому числі ПДВ - 3345000,00 грн.; від 24.06.2014 № 1880 на суму 2000000,00 грн., у тому числі ПДВ - 333333,33 грн.

Таким чином, позивач сплатив ПДВ в ціні товару у вказаних вище сумах та за правилом першої події, згідно податкових накладних від 12.06.2014 № 1, від 24.06.2014 № 4, виписаних постачальником ТОВ «Білдінг-Індастрі», які містять печатку ТОВ «Білдінг-Індастрі» та підпис директора ОСОБА_4, суми податку на додану вартість правомірно включив до складу податкового кредиту за червень 2014 року та відобразив у реєстрі отриманих податкових накладних за цей звітний (податковий) період.

На виконання зобов'язань з поставки продукції за договором поставки зернових культур від 12.06.14р. № 01-14-20 ТОВ «Білдінг-Індастрі» здійснило поставку чотирьох партій кукурудзи на загальну суму 210 042 грн., у тому числі ПДВ - 35 007 грн., що підтверджується видатковими накладними: від 21.10.14р. № 20; від 22.10.14р. № 21; від 23.10.14р. № 22; від 24.10.14р. № 23.

Судом першої інстанції встановлено, що поставки продукції здійснювались на Козлівське місце провадження діяльності та зберігання спирту Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (Козлівське МПД).

Вказаний структурний підрозділ позивача має приміщення зерноскладу (паспорт технічного стану будівлі зерноскладу наявний у матеріалах справи), а також виробничу лабораторію, атестовану на право проведення вимірювань у сфері поширення метрологічного нагляду (свідоцтво про атестацію від 15.06.2012 № PX - 1160/12, видане Мінекономрозвиту України), розташований за адресою: вул. Заводська, буд 34, смт. Козлів, Козлівський район, Тернопільська область.

На підтвердження фактів транспортування товару матеріали справи містять товарно-транспортні накладні (20.10.14р. № 000415; від 22.10.14р. № 210; 23.10.14р. № 273; від 24.10.14р. № 276, що містять дані про перевізників, номери транспортних засобів, найменування та кількість перевезеного вантажу (кукурудза), вартість товару, відмітки вантажовідправника, експедитора та вантажоодержувача. Із змісту товарно-транспортних накладних вбачається, що місцем розвантаження товару є Козлівське МПД.

На підтвердження факту заїзду транспортних засобів та зважування автомобілів з вантажем на автомобільних вагах позивач надав суду Книгу реєстрації ввезених (внесених) матеріальних цінностей, що містить дані про вид транспорту, державний номер транспортного засобу, реквізити товарно-транспортної накладної, вантажовідправника, найменування вантажу, кількість (об'єм), у тому числі й ввезення кукурудзи від ТОВ «Білдінг-Індастрі» у кількості, що відповідає видатковим та товарно-транспортним накладним.

На підтвердження факту перевірки поставленої продукції за кількістю та якістю матеріали справи містять - Аналіз якості сировини, складені виробничою лабораторією Козлівськго МПД, що містять дані про постачальника - ТОВ «Білдінг-Індастрі», кількість кукурудзи та її якісні показники.

На підтвердження факту оприходування продукції на склад Козлівського МПД позивач надав копії чотирьох прихідних ордерів (від 21.10.14р. № 263; від 22.10.14р. № 266; від 23.10.2014 № 270; від 24.10.2014 № 273), а також реєстрів отриманої сировини за дні оприбуткування вказаної продукції.

Судом першої інстанції також встановлено, що дебіторська заборгованість ТОВ «Білдінг-Індастрі» перед позивачем становить - 21994958 грн.

Крім того, судом першої інстанції поміж іншого встановлено, що за іншим договором поставки зернових культур від 01.04.14р. № 01-04/01 ТОВ «Білдінг-Індастрі» здійснило на користь позивача поставку зернових культур (кукурудзи) у кількості 63316,64 тонн на загальну суму 113 969 952 грн. Вказана продукція поставлялась на зерновий склад Державної організації «Комбінат «Новий», розташований за адресою: АДРЕСА_1, де зберігається на відповідальному зберіганні на підставі договору зберігання від 10.04.14р. № 10/04/14/8, укладеного між позивачем (поклажедавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (зберігач), а також договору від 01.09.12р. № 19-12-У про надання платних послуг по зберіганню товарно-матеріальних цінностей, укладених між Держаною організацією «Комбінат «Новий» (зберігач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (замовник).

Однак зерновий склад, де зберігається вказана продукція, поставлена ТОВ «Білдіг-Індастрі», опинився в зоні проведення антитерористичної операції (АДРЕСА_1).

Оплату за вказану продукцію на підставі вказаного договору поставки позивач не здійснював, податкових накладних не одержував, податковий кредит не формував. Згідно з бухгалтерською довідкою від 01.12.14р. № 04-12/999/1 зерно кукурудзи у кількості 63316,64 тонн на загальну суму 113 969 952 грн. обліковується на позабалансовому рахунку позивача 023 «Активи на відповідальному зберіганні».

Рішення про спосіб стягнення з ТОВ «Білдінг-Індастрі» заборгованості позивачем наразі не прийнято.

Крім того, на підтвердження факту реальності поставок товару позивач надав письмові пояснення посадових осіб Козлівськго МПД ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, які брали участь у прийнятті товару від ТОВ «Карраген» та ТОВ «Білдінг-Індастрі».

Матеріали справи містять витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Білдінг-Індастрі" є юридичною особою, що зареєстрована 17.12.2013, номер запису про державну реєстрацію в ЄДР - 0052363; керівник - ОСОБА_4; основний вид діяльності за КВЕД - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; записи про відсутність юридичної особи за адресою місцезнаходження у реєстрі відсутні.

Таким чином, судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку, а саме: досліджено усі первинні документи, які належить складати для даного виду господарської операції: договори, видаткові та податкові накладні, документи про перевезення, зберігання товарів, а також установлено спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарських операції.

Податковим органом не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мають адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарських операціях на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

Покликання податкового органу на акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 01.07.14р. №1830/26-55-22-02/38750930 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Карраген» з питань правильності обчислення податкового кредиту та податкових зобов'язань по взаємовідносинах з ТОВ «НВП «Форчин» за січень - березень 2014 року та з ТОВ «Прімсанком», ДП «Укрспирт» за травень 2014 року» не заслуговують на увагу, з огляду на те, що звірка фактично не проводилась і обставини щодо вказаних господарських операцій податковим органом реально не встановлювались.

На думку колегії суддів, заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, тобто спрямовані на вчинення дій щодо співставлення даних первинних та інших бухгалтерських документів суб'єкта господарювання, однак без фактичного вчинення таких дій, не можуть вважатися діями по проведенню зустрічної звірки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що протоколи допиту в якості свідків громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не є неналежними та недопустимими доказами в розумінні КАС України, оскільки ці відомості отримано відповідачем не тільки поза межами судового процесу, а й з порушенням принципу безпосередньої перевірки цих доказів як судом, так і посадовими особами Броварської ОДПІ, які здійснювали перевірку відповідача. Крім того, за своїм змістом свідчення вказаних громадян стосуються їх особистої протиправної діяльності та ступеню вини, які належить з'ясовувати в межах кримінального провадження.

Податковим органом не доведено обізнаність позивача в недостовірності відомостей щодо підпису в податкових накладних, виписаних від імені ТОВ «Карраген» та ТОВ «Білдінг-Індастрі» за вказаний період, як і не доведено обізнаність позивача в тому, що вказані Товариства зареєстровані на підставних осіб.

Окрім того, сама по собі ця обставина не може бути доказом порушення позивачем вимог податкового законодавства. Реєстрація Товариств з порушенням вимог законодавства, на підставних осіб, що не займались і не мали наміру займатись підприємницькою діяльністю, навіть якщо таке і мало місце, саме по собі не означає, що всі правочини, укладені з такими юридичними особами є нікчемними. Тим більше, пояснення вказаних осіб не містять інформації щодо конкретних правочинів.

До контрагента особи, зареєстрованої з порушенням чинного законодавства, за змістом ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» не можуть застосовуватись негативні публічно-правові наслідки, коли він не знав, що відомості про таку особу, внесені до Єдиного державного реєстру, є недостовірними.

Поміж тим, матеріали справи не містять обвинувального вироку і іншого судового рішення, за результатами розгляду кримінальної справи. Податковим органом не доведено, що позивач та його контрагенти при укладанні вказаних угод мали умисел на її укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства; намірів їх на ухилення від оподаткування, безтоварність операції, тощо.

Також не заслуговують на увагу покликання податкового органу на висновок сектору №1 ТКЗ ОВС НДЕКЦ від 05.09.14р. №701, згідно яким встановлено, що підписи на первинних документах від імені ОСОБА_2 вчинені іншою особою, з огляду на те, що матеріали справи цього висновку не містять, а відтак неможливо встановити, на яких саме первинних документах підписи вчинені іншою особою та на підставі яких правочинів такі документи були складені.

Покликання податкового органу на неналежне виконання ТОВ «Карраген» та ТОВ «Білдінг-Індастрі» перед позивачем господарських зобов'язань з поставки продукції не заслуговують на увагу, враховуючи встановлений законом порядок адміністрування ПДВ. Відтак, спори між суб'єктами господарювання з приводу невиконання або неналежного виконання господарських зобов'язань мають вирішуватись господарськими судами в рамках господарського судочинства, а з'ясування наявності умислу в діях посадових осіб Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", направленого на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191 та 212 КК України, не є завданням адміністративного судочинства і має відбуватись в рамках кримінального провадження.

Викладеним спростовуються доводи апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206 КАС України Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.02.15р. у справі №810/7161/14 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.02.15р. у справі №810/7161/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 26.03.15р.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.