Справа № 159/6285/14-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 876/11295/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хобор Р.Б.

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2014 року у справі №519/6285/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання неправомірними і безпідставними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2014р. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, (далі - відповідач УПФУ в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області), про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області як одержувач пенсії з 28.05.2009 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу". 23.09.2014 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації. Відповідач листом від 02.10.2014року відмовив їй у перерахунку пенсії. Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмови включити суми матеріальної допомоги та індексації в заробітну плату для призначення пенсії такими, що порушують її конституційні права, просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії, як державному службовцю, з 29.05.2009 року у розмірі 86% посадового окладу з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі, включаючи суми матеріальних допомог, винагороди за вислуги років, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування пенсії та послідуючі чергові перерахунки згідно з нормами чинного законодавства.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2014 року у справі №519/6285/14-а адміністративний позов ОСОБА_1 за періоди з 29.03.2009 року по 16.04.2014 року залишено без розгляду.

Постановою суду першої інстанції позов ОСОБА_1 до УПФУ в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії задоволено повністю. Зобов'язано УПФУ в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, здійснити перерахунок та виплату пенсії на користь ОСОБА_1, якій було призначено пенсію, як державному службовцю 28.05.2009 року відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 86% заробітної плати, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальної допомоги, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства, починаючи з 17.04.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач УПФУ в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на ст.33 Закону України "Про державну службу", а саме на те, що матеріальна допомога та індексація не входять до складу заробітної плати, оскільки ці виплати не носять систематичний характер та є одноразовими виплатами.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Таким чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області як одержувач пенсії з 28.05.2009 року, призначеної на користь ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу".

23.09.2014 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації.

УПФУ в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області листом від 02.10.2014 року відмовив їй у перерахунку пенсії.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Статтею 37-1 Закону "Про державну службу" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст.33 Закону "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлений постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 (із змінами і доповненнями) передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу".

Згідно ст. 37 Закону "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

У частині першій ст.1 Закону "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом ст.2 Закону "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону видно, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, до яких відноситься матеріальна допомога, належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів зробити висновк про те, що пенсія ОСОБА_1повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги та індексації, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2008 року за № 1161/15852, дійсно було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної плати, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії.

Однак постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 "Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/2670 затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім цього, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої ст.66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З довідки від 12.09.2014 року № 1962/01-23 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» вбачається, що позивач отримувала у розрахунковому періоді матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію, з яких відраховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на вказане колегія суддів вважає вірним такий спосіб захисту порушеного права позивача, зобов'язання УПФУ в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії на користь ОСОБА_1 з 17.04.2014 року відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 86% заробітної плати, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальної допомоги, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум.

Таким чином колегія суддів вважає що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2014 року в справі №519/6285/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник