Справа № 490/9554/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015р. м. Київ К/800/30930/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з пенсійних питань Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва №251 від 24 липня 2013 року в частині відмови ОСОБА_4 в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2012 року; зобов'язати відповідача провести перерахунок та відповідні виплати її довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня 2012 року відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації №7/1-392/12 від 28 лютого 2012 року та 3/2-909/13 від 05 липня 2013 року.

Постановою Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з пенсійних питань Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі міста Миколаєва №251 від 24 липня 2013 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі міста Миколаєва здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_4 відповідно до вимог частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 80% грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з урахуванням максимального розміру довічного грошового утримання, встановленого частиною 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI) за період з 22 лютого 2013 року по 02 червня 2013 року, за вирахуванням вже виплачених сум за вказаний період. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі міста Миколаєва здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_4 відповідно до вимог частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року, яка відновила свою дію після прийняття рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, за період з 03 червня 2013 року по день припинення права на таку виплату. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 була звільнена з посади судді Центрального районного суду міста Миколаєва та є суддею у відставці. Вислуга років, яка дає їй право на одержання щомісячного грошового утримання, становить 34 роки 0 місяців 18 днів.

У січні 2012 року Управлінням Пенсійного фонду України у Центральному районі міста Миколаєва було призначено ОСОБА_4 щомісячне грошове утримання судді у відставці, розмір якого станом на 01 січня 2012 року складав 4076 грн.

19 липня 2013 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі міста Миколаєва із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 138 Законом України «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 01 січня 2012 року.

Рішенням комісії з пенсійних питань Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі міста Миколаєва №251 від 24 липня 2013 року позивачу було відмовлено у перерахунку розміру раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці. Рішення мотивовано тим, що статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року №200/14891, перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку із зміною заробітної плати працюючих суддів передбачено тільки для суддів Конституційного суду України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним, оскільки діючим законодавством визначено, що розмір довічного грошового утримання, який призначено та виплачується судді у відставці, розраховується, виходячи із розміру грошового утримання працюючого судді.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позову, апеляційний суд погодився з вищенаведеним висновком суду першої інстанції, проте вказав на необхідність обмеження граничним розміром довічного грошового утримання позивача у період до прийняття рішення Конституційним Судом України №3-рп/2013 та застосування до спірних правовідносин положень частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відтак, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від суми грошового утримання діючого судді, який працює на відповідній посаді, а тому у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Разом з тим, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, частини третю та п'яту статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»» викладено в новій редакції, відповідно до яких щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції врахував положення частини 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI) та правильно обмежив довічне грошове утримання, яке підлягає виплаті позивачу у встановленому цією нормою максимальному розмірі, за період з 22 лютого 2013 року по 02 червня 2013 року.

При цьому, оскільки з 03 червня 2013 року правове регулювання спірних правовідносин здійснювалося відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що довічне грошове утримання позивача, як судді у відставці, підлягає перерахунку без обмеження граничним розміром.

Крім того, визначаючи початкову дату проведення перерахунку довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, апеляційний суд обґрунтовано врахував положення статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України та дійшов висновку, що такий перерахунок необхідно з здійснювати з 22 лютого 2013 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права. Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало