Справа № 755/32700/14-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на постанову Дніпровського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про зобов'язання призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва (далі УПФ або відповідач), у якому просив: зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 26 вересня 2014 року з урахуванням 7 років 3 місяця 7 днів страхового стажу по списку № 2.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак у її задоволенні було відмовлено у зв'язку з відсутністю достатнього стажу для призначення пенсії.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулась до суду із адміністративним позовом, в якому просив суд зобов'язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пільгової пенсії, оскільки стаж роботи підтверджується як даними записаними в трудовій книжці, так і уточнюючими довідками підприємства, на якому працював останній.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Обґрунтовуючи відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач посилався на те, що згідно уточнюючої довідки від 17 квітня 2014 року № 704/27 виданої ПАТ "Завод" Ленінська кузня" позивач працював повний робочий день з 24 серпня 1981 року по 01 грудня 1988 року слюсарем-ремонтником в цеху гальванічних покриттів № 29. Довідка видана з посиланням на Постанову Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, розділ XY "Металообробка" п. 5а, проте посада слюсара-ремонтника вперше передбачена Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, тому зарахувати період роботи з 24 серпня 1981 року по 01 грудня 1988 року в пільговий стаж немає підстав.

Дійсно відповідно до Постанови Верховної Ради України від 06 грудня 1992 року №1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення», до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгові пенсійне забезпечення" затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, в якому в розділі XIV "Металообробка" підпункту «а» пункту 5 «Виробництво покриття металів гальванічним способом» передбачена посада слюсара-ремонтника (2150500а-18559).

Таким чином, роботи, що виконувалися позивачем в період часу з 24 серпня 1981 року по 01 грудня 1988 року були віднесені до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах лише на підставі постанови Ради Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», при цьому на період здійснення позивачем даних робіт посада слюсара-ремонтника не передбачала надання права на пільговий вид пенсії.

Відповідно до пункту 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, відповідач повинен був керуватися саме «Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, оскільки, якщо під час отримання стажу відповідна робота не передбачалась чинними на той час Списками, а у подальшому її віднесено до категорії шкідливих, такий стаж дає право на пільгову пенсію за віком.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач при виконанні роботи слюсарем-ремотником підлягав дії хімічних речовин, працював на шкідливих умовах праці повний робочий день.

Виходячи з наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач має стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а отже відмова пенсійного фонду є протиправною.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблених у відповідності з вищеназваними нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.