Справа № 826/303/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Київ К/800/39035/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за

касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року

у справі № 826/303/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної служби інтелектуальної власності України

про визнання незаконним рішення, зобов'язання вчинити дії

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, в якому просила визнати висновок, затверджений Державною службою інтелектуальної власністю України, який набув статусу рішення про відмову в реєстрації знака від 26 листопада 2013 року № 52022 за заявкою m 2012 21856, незаконним та скасувати; зобов'язати надати правову охорону знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» шляхом прийняття рішення про реєстрацію знака.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, справу направити на новий судовий розгляд. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що суди дійшли помилкового висновку, що знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» є загальновживаним та може ввести в оману споживачів в разі надання послуг, які не пов'язані з туристичною діяльністю. Крім того, зазначає, що вказаний знак не зареєстрований в Україні та не має жодної схожості з іншими товарами, послугами.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, відповідач вважає рішення судів законними та обґрунтованими, тому касаційну скаргу просить залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено такі обставини. 17 грудня 2012 року позивачем до Державної служби інтелектуальної власності України подано заяву про реєстрацію знака для товарів та послуг в Україні за № m 2012 21856, в якій просив зареєструвати на ім'я заявника позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» як знак для товарів і послуг відносно класу 39 Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та перелік товарів і послуг: автобусне перевезення; влаштування подорожей; екскурсії туристські; пасажирське перевезення; перевезення подорожуючих; подорожі; попереднє замовлення місць для подорожей; попереднє замовлення подорожей; товари та інші.

Рішенням Державної служби інтелектуальної власності України від 26 листопада 2013 року № 52022 відмовлено в реєстрації знака «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Спірне рішення мотивовано тим, що для послуг 39 класу, які надають туроператори: не має розрізняльної здатності та не набуло такої внаслідок його використання заявником. Може використовуватись будь-якою компанією, яка здійснює свою діяльність в індустрії туризму. Є загальновживаним терміном, викладеним літерами латинського алфавіту, що широко використовується при наданні вище згадуваних послуг: ІНФОРМАЦІЯ_1 - Туроператор - туристська установа, що займається організацією внутрішніх та міжнародних туристських подорожей з різноманітним асортиментом послуг. Туроператор - найбільш крупні та сучасні оптові туристичні фірми, які взаємодіють з різними галузями, надають все можливі види туристичних послуг, створюють єдиний туристичний продукт і реалізують його через мережу агенцій та агентів. Туроператори можуть мати різний профіль і орієнтуватися на різні туристичні ринки: а) масові, б) спеціалізовані сегменти ринку, в) зовнішні, г) внутрішні.

Також зазначено, що знак є оманливим для послуг 39 класу, які не пов'язані з туроператорською діяльністю.

Позивач, вважаючи зазначене рішення відповідача незаконними, звернувся до суду з даним позовом про його скасування, зобов'язання вчинити певні дії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» є загальновживаним терміном, який використовується виключно у туристичній діяльності, а відтак позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», подане на державну реєстрацію в якості знака, в тому числі для послуг 39 МКТП, які не пов'язані із туристичною діяльністю, а відтак реєстрація цього знака для послуг, які не пов'язані із туристичною діяльністю, може призвести до можливості введення споживачів в оману щодо відповідної послуги.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень.

Право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

Згідно з п. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» особа, яка бажає одержати свідоцтво, подає до Установи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності) заявку.

Вказана заявка підлягає експертизі відповідно до ст. 10 зазначеного закону.

Відповідно до змісту ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» експертиза заявки має статус науково-технічної експертизи, складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та правил, встановлених на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Під час проведення формальної експертизи:

встановлюється дата подання заявки на підставі статті 8 цього Закону;

заявка перевіряється на відповідність формальним вимогам статті 7 цього Закону та правилам, встановленим на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності;

документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам.

Під час кваліфікаційної експертизи перевіряється відповідність заявленого позначення умовам надання правової охорони, визначеним цим Законом. При цьому використовуються інформаційна база закладу експертизи, в тому числі матеріали заявки, а також довідково-пошуковий апарат та відповідні офіційні видання.

Ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено підстави для відмови в наданні правової охорони позначення, зокрема п. 2 ст. 6 передбачає, що не можуть одержати правову охорону позначення, які:

звичайно не мають розрізняльної здатності та не набули такої внаслідок їх використання;

складаються лише з позначень, що є загальновживаними як позначення товарів і послуг певного виду;

складаються лише з позначень чи даних, що є описовими при використанні щодо зазначених у заявці товарів і послуг або у зв'язку з ними, зокрема вказують на вид, якість, склад, кількість, властивості, призначення, цінність товарів і послуг, місце і час виготовлення чи збуту товарів або надання послуг;

є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу;

складаються лише з позначень, що є загальновживаними символами і термінами;

відображають лише форму, що обумовлена природним станом товару чи необхідністю отримання технічного результату, або яка надає товарові істотної цінності.

Розкриття змісту окремих підстав для відмови у наданні правової охорони наводиться у Правилах складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28.07.95 N 116 (далі - Правила).

Відповідно до змісту п. 4.3 Правил експертиза заявки по суті складається з:

- перевірки позначення щодо наявності підстав для відмови у наданні правової охорони відповідно до пункту 1 статті 5 та пунктів 1, 2 статті 6 Закону;

- перевірки позначення щодо наявності підстав для відмови у наданні правової охорони, зазначених у пунктах 3, 4 статті 6 Закону.

Висновком ДП «Український інститут промислової власності» про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи від 17 грудня 2012 року № m 2012 21856 встановлено, що позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає умовам надання правової охорони ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а саме: не має розрізняльної здатності та не набуло такої внаслідок його використання заявником; є загальновживаним терміном, викладеним літерами латинського алфавіту, що широко використовується при наданні туристичних послуг та є оманливим для послуг 39 класу, які не пов'язані з туроператорською діяльністю.

Позивачем не надано доказів, які б могли спростувати наведені висновки ДП «Український інститут промислової власності», таких обставин не встановлено і судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 3 ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, відображаються в обґрунтованому висновку експертизи за заявкою, що набирає чинності після затвердження його Установою. На підставі такого висновку Установа приймає рішення про реєстрацію знака для всіх зазначених у заявці товарів і послуг або про відмову в реєстрації знака для всіх зазначених у заявці товарів і послуг, або про реєстрацію знака щодо частини зазначених у заявці товарів і послуг та відмову в реєстрації знака для іншої частини зазначених у заявці товарів і послуг. Рішення Установи надсилається заявнику.

За умови встановлення кваліфікаційною експертизою невідповідності позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» умовам надання правової охорони, відповідачем прийнято правильне рішення про відмову в реєстрації знака, про що обґрунтовано зазначено судами.

Посилання позивача на ту обставину, що знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» не зареєстрований в Україні не свідчить про обов'язковість його реєстрації за заявкою позивача, тому є безпідставним.

Доводи позивача, що позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є загальновживаним та не може ввести в оману споживачів в разі надання послуг, які не пов'язані з туристичною діяльністю та не є схожим з іншими знаками, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на їх необґрунтованість.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2211, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: