Справа № 826/1989/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1989/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 березня 2015 року № 826/1989/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТІМ ЛТД» до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при примусовому виконанні одного й того ж виконавчого листа про стягнення з позивача 12 359,67 грн. відповідачем протиправно винесено дві постанови про арешт коштів боржника, які банк сприймає як окремі підстави для арешту коштів.

В той же час, позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав для повторного накладення арешту на кошти позивача за одним і тим самим виконавчим документом.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 КАС України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 15.09.2011р. за заявою стягувача відкрито виконавче провадження ВП № 28634819.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем направлено запити до БТІ м. Києва, УДАІ м. Києва, ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо надання інформації про наявні транспортні засоби, нерухоме майно та відкриті рахунки боржника.

Згідно листа ДПІ у Печерському районі м. Києва про надання інформації від 10.10.2011р. відповідача повідомлено, що ТОВ «АЛТІМ ЛТД» має відкритий рахунок в ПАТ «СЕБ Банк».

У зв’язку з невиконанням рішення суду боржником постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про арешт коштів боржника від 22.02.2012р. ВП № 28634819 накладено арешт на кошти, які знаходяться на усіх рахунках в ПАТ «СЕБ Банк» в межах суми 13 645,64 грн.

Також ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві скеровано до ПАТ «СЕБ Банк» платіжну вимогу від 19.03.2012р. №1511/7 на суму 13 645,64 грн., однак вказана вимога повернута банком без виконання у зв’язку з відсутністю коштів на рахунку ТОВ «АЛТІМ ЛТД».

У зв’язку з тим, що в результаті проведених виконавчих дій майно боржника не виявлено, кошти на рахунках боржника відсутні, старшим державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 25.06.2012р. ВП № 28634819 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 30.11.2012р. відкрито виконавче провадження ВП № 35437282.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем направлено запити до державних установ щодо надання інформації про наявні у боржника транспортні засоби, нерухоме майно та відкриті рахунки у банках. За результатами проведених заходів державним виконавцем встановлено, що ТОВ «АЛТІМ ЛТД» має відкритий рахунок в ПАТ «Фідобанк».

Державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві скеровано до ПАТ «Фідобанк» платіжну вимогу від 18.02.2013р. №1782/7 на суму 12 359,67 грн., однак вказана вимога повернута банком без виконання у зв’язку з відсутністю коштів на рахунку ТОВ «АЛТІМ ЛТД».

Також, державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві скеровано до ПАТ «Фідобанк» платіжну вимогу від 16.10.2014р. №266/7 на суму 13 712,45 грн., однак вказана вимога повернута банком без виконання у зв’язку з незазначенням у документі назви, номеру та дати виконавчого документу, на підставі якого здійснюється списання коштів.

У зв’язку з невиконанням боржником рішення суду постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про арешт коштів боржника від 16.10.2014р.ВП №35437282 накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках в ПАТ «Фідобанк» в межах суми 13 712,45 грн.

Старшим державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 21.11.2014р. ВП № 35437282 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частин 1-3 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Частиною 6 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Пунктом 10.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку Українивід 21.01.2004 року №22 встановлено, що арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі.

Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку (-ах).

Відповідно до пункту 4.1.9 Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказ Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця.

У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Зазначені правові норми свідчать, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений для самостійного його виконання, з метою забезпечення виконання рішення державний виконавець має право накласти арешт на все майно та кошти, що містяться на всіх рахунках боржника у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, у зв’язку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 22.02.2012р. в межах ВП № 28634819 накладено арешт на кошти, які знаходяться на усіх рахунках в ПАТ «СЕБ Банк» в межах суми 13 645,64 грн. (з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій).

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В той же час, згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Вказана заява подана у межах строку, передбаченого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням положень ст. 23 вказаного Закону.

В той же час, відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа виноситься постанова про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи зазначене, державним виконавцем на підставі вказаної статті та ст. ст. 17, 19, 20 Закону України «Про виконавче провадження» в межах повноважень та за наявності законних підстав винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №35437282з виконання вказаного виконавчого документа.

Доказів щодо оскарження вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем до суду не надано.

У зв’язку з невиконанням боржником рішення суду постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про арешт коштів боржника від 16.10.2014р. ВП №35437282 накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках в ПАТ «Фідобанк» в межах суми 13 712,45 грн. (з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій).

Провівши системний аналіз зазначених норм права та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві правомірно, у межах повноважень, наданих чинним законодавством України під час проведення виконавчих дій, винесено постанову від 22.02.2012р. ВП № 28634819, якою накладено арешт на кошти, що знаходяться на усіх рахунках в ПАТ «СЕБ Банк» в межах суми 13 645,64 грн. та постанову від 16.10.2014р. ВП №35437282, якою накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках в ПАТ «Фідобанк» в межах суми 13 712,45 грн.

В той же час, позивач не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили про виконання ним рішення суду, а тому на час розгляду справи у ТОВ «АЛТІМ ЛТД» існує борг перед Київським міським центром зайнятості у розмірі 12 359,67 грн., а відтак у суду відсутні законні підстави для скасування постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про арешт коштів боржника від 16.10.2014р. ВП №35437282.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем надано докази щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТІМ ЛТД» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко