Справа № 2а-8879/10/1370
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 р. Справа № 876/11419/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2014 р. по справі за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів,-

встановив:

06.10.2010 р. позивач - Державна податкова інспекція у Франківському районі м.Львова звернулась до суду із позовом до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 59500,00 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортного засобу фактично не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки згідно листа Західного ГРУ "Приватбанку" факт перерахування коштів на рахунок місцевого бюджету Франківського району м. Львова не підтверджується. Тому є підстави для стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів податковим органом в примусовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2014 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), та обставин, встановлених Шевченківським районним судом м. Львова при розгляді кримінальної справи, суд дійшов переконання, що реєстрація на ім'я ОСОБА_1 транспортних засобів відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_1 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 19.03.2015 року представник Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області заявив клопотання в порядку ст.55 КАС України про заміну відповідача у справі Державну податкову інспекцію у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на її правонаступника - Державну податкову інспекцію у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

З огляду на викладене, керуючись ст.55 КАС України, суд вважає за необхідне замінити сторону відповідача Державну податкову інспекцію у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області її правонаступником - Державною податковою інспекцією у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, підтверджено матеріалами справи наступні обставини.

Так, листом Львівського ВРЕР УДАІ при ГУМВС України у Львівській області № 9504/10/17-108/174 від 28.04.2010 року повідомлено ДПА у Львівській області, що на ім'я ОСОБА_1 18.08.2009 року здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки Mercedes ATEGO, д.н.з. НОМЕР_1, 2001 р.в., 26.06.2008 року здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки Mercedes, д.н.з. НОМЕР_2, 2001 р.в. та сплачено податок з власників транспортних засобів на загальну суму 59 493 грн, згідно квитанцій, які зберігаються у реєстраційній справі ДАІ.

Як слідує з листа заступника голови ДПА у Львівській області від 02.08.2010 року № 17258/7/17-108/314, ЗАТ КБ "Приватбанк" надано інформацію про відсутність в базі прийнятих платежів по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Платежі про сплату ОСОБА_1 транспортного податку в базі прийнятих платежів не знайдено.

Згідно довідки ДПІ у Франківському районі м. Львова від 22.09.2010 року № 20716/17-115, до місцевого бюджету Франківського району м. Львова від ОСОБА_1не надходили кошти на загальну суму 59 493 грн, згідно квитанцій, які зберігаються у реєстраційній справі ДАІ, як податок з власників транспортних засобів.

Згідно Розрахунку суми податку з власників наземних транспортних засобів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаних транспортних засобів в Україні, сума податку становить 59 500 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» (далі - Закон) платниками податку з власників транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 п. 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою КМ України № 1388 (далі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

У відповідності до ч. 4 п. 8 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС № 379 (далі - Інструкція) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 5 Закону, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

Згідно п. 3.11. Інструкції, після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Частиною 6 статті 5 Закону встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 було вчинено необхідні дії для своєчасної та повної сплати відповідної суми податку.

Слід зазначити, що платник податку не несе відповідальності за дії банківських та кредитних установ, які беруть участь у процесі сплати та перерахування податків до бюджету. Відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Також, пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Згідно п. 3.1 Інструкції, для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції, особа власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів. Відтак, провівши реєстрацію транспортного засобу, посадові особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області підтвердили виконання відповідачем усіх необхідних вимог, зокрема і сплати податку з власників транспортних засобів.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_1 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні коштів в розмірі 59500,00 грн до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

Крім того, колегія суддів також бере до уваги ту обставину, що на час звернення податкового органу із позовом до ОСОБА_1, слідчим відділом прокуратури Львівської області була порушена кримінальна справа № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 364, частиною 1 статті 365 Кримінального кодексу України.

Кримінальна справа по обвинувачення ОСОБА_3, який відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області №72о/с від 12 лютого 2008 року працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за статтями ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України скерована до Шевченківського районного суду м. Львова.

Як вбачається з вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. органами досудового слідства у вину ОСОБА_3 ставилося проведення протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб.

Серед переліку таких транспортних засобів є і один транспортний засіб, зареєстрований на ОСОБА_1, а саме: марки Mercedes ATEGO, за реєстрацію якого не сплачено податок в розмірі 29743 грн.

Як зазначено у вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р., з оглянутих у судовому засіданні реєстраційних справ стосовно вищевказаних засобів вбачається, що спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу.

Тому, встановивши обставини справи та оцінивши наявні в ній письмові докази, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2014 р. по справі № 2а-8879/10/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 23.03.2015 року.