Справа № 810/3022/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3022/14 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, справу за апеляційною скаргою позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року про залишення без розгляду адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про визнання протиправними дій та скасування постанов ,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області, в якому просив:

- визнати дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області щодо винесення постанови про накладення штрафних санкцій № 270 р від 17.12.2013 року в сумі 11 050,00 грн протиправними;

- скасувати рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 270 р від 17.12.2013 року;

- скасувати винесену Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області постанову № 270 р від 17.12.2013 року про накладення штрафних санкцій на ТОВ «Технополіс-1» в сумі 11 050,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року адміністративний позов - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, в зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що дана позовна заява підлягає залишенню без розгляду, адже позивачем у даному випадку не дотриманий порядок досудового вирішення спору. Позивачем не наведено жодних причин пропуску строку звернення до суду. Направлення скарги від 28.03.2014 року не може свідчити про наявність поважної причини для поновлення пропущеного місячного строку для звернення до суду із відповідним позовом.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками судді суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області було проведено виїзну позапланову перевірку характеристик продукції у магазині «Ельдорадо» за адресою: м. Дружківка, вул. Леніна, 32-а, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1».

За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено Акт перевірки характеристик продукції № 02/290 від 05.12.2013 року.

На підставі вказаного акту, інспекцією було винесено оскаржувані позивачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 270 р від 17.12.2013 року та постанову № 270 р від 17.12.2013 року про накладення штрафних санкцій на ТОВ «Технополіс-1» в сумі 11 050,00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що не погоджуючись із зазначеним вище Актом перевірки характеристик продукції та постановою про накладення штрафних санкцій № 270 р від 17.12.2013 р., 27.03.2014 року позивач, у порядку ст. 21 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», звернувся до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів зі скаргою на дії посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів в Донецькій області.

Апеляційним судом встановлено, що 23.04 2014 року позивач отримав лист Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 10.04.2014 року № 2157-2-11/8, відповідно до якого товариство повідомлено про те, що його скарги розглянуто та роз'яснено право на оскарження спірних документів в судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спеціального строку чи порядку оскарження рішень органів державного нагляду (контролю) в адміністративному або судовому порядку нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не передбачено, з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суб'єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право оскаржувати в установленому законом порядку будь-які рішення, приписи., дії та бездіяльність органів ринкового нагляду, органів доходів і зборів та їх посадових осіб;

Частиною 2 ст. 7 вищезазначеного Закону встановлено, що суб'єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції користуються іншими правами, визначеними цим Законом, Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», іншими нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами), а в межах здійснення ринкового нагляду - також правами, визначеними Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно положень ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю).

Таким чином, зазначеними вище нормами передбачено право суб'єкта господарювання до відповідного центрального органу виконавчої влади із скаргою в порядку досудового врегулювання спору, чим позивач й скористався.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 4 ст. 99 КАС України унормовано, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення - суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» звернулося до Київського окружного адміністративного суду 19 травня 2014 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду першої інстанції Вх. № 3032/14 (а.с. 3).

Як зазначалося вище, про результат розгляду своєї скарги позивач дізнався 23.04.2014 року, а тому подавши адміністративний позов до суду першої інстанції 19.05.2014 року ним не порушено строк, встановлений ч. 4 ст. 99 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із застосуванням Київським окружним адміністративним судом положень ч. 5 ст. 99 КАС України, відповідно до вимог якої для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк, так як застування даної норми не узгоджуються з положеннями ч. ч. 1 - 2 ст. 7 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про«основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений ч. 4 ст. 99 КАС України, а тому судом першої інстанції не вірно застосовано норми процесуального права, в зв'язку з чим вищевказана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 202 КАС України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 202, 205, 206, КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.