Справа № К/9991/88948/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2015р. м. Київ К/9991/88948/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради Донецької області на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради Донецької області про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому зазначала, що відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Посилаючись на порушення відповідачем вимог законодавства щодо розміру допомоги, просила стягнути її недоплачену частину з серпня по грудень 2007 року.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2011 року, позов задоволено: зобов'язано зробити перерахунок та виплатити недоплачену щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 13 серпня по 31 грудня 2007 року, у розмірі, визначеному відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», який дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого протягом 2007 року, за виключенням вже отриманої допомоги, за рахунок коштів Державного бюджету України.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 й з серпня 2007 року перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради Донецької області та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» призначено щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки зупинення дії частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» визнано таким, що суперечить Конституції України, а також визнані неконституційними положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», відповідач діяв неправомірно щодо виплати допомоги в розмірі, меншому ніж прожитковий мінімуму для дітей віком до 6 років.

Вирішуючи справу суди попередніх інстанцій керувалися статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Статтею 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними з дня ухвалення цього рішення.

Таким чином з 09 липня 2007 року вихідним критерієм обрахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виступав прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про те, що права позивача були порушені у 2007 році та підлягають поновленню з 13 серпня по 31 грудня (відповідно до позовних вимог).

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України під-став для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради Донецької області залишити без задоволення, а рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/ І.Я. Олендер /підпис/