Справа № 520/6043/14-а
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6043/14-а
Провадження № 2-а/520/79/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

при секретарі - Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним

позовом

ОСОБА_2

до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області

про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення від 11.12.2012року №3695 щодо накладення на нього штрафу у розмірі 8 500,00грн., визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення від 18.12.2012року №3826 щодо накладення на нього штрафу у розмірі 6 800,00грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 41,5кв.м., житловою площею 25,3кв.м., яка у подальшому ним була реконструйована.

Позивач вказує, що відповідно до встановлених законом норм він звернувся до ІДАБК в Одеській області для введення реконструйованої квартири в експлуатацію, а 02.10.2012року він зареєстрував декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

На підставі вищезазначеної декларації, як зазначає позивач, виконавчим комітетом Одеської міської ради 20 листопада 2012року йому було видано свідоцтво про право власності, яке було зареєстровано у КП "ОМБТІ та РОН", що свідчить про те, що вищезазначена квартира була введена в експлуатацію згідно норм чинного законодавства та на неї отримано в установленому порядку всі необхідні документи.

Так, позивач вказує, що він зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, однак з моменту її придбання у вказаній квартирі не проживає, що підтверджується довідкою КП "ЖКС "Пересипський" від 20 лютого 2014року за підписом начальника та паспортисту.

Позивач зазначає, що 20 лютого 2014року він відвідав вищезазначену квартиру та біля дверей знайшов листи від Інспекції ДАБК в Одеській області, у яких знаходилися наступні документи: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.12.2012року, протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2012року, постанова №3826 від 18.12.2012 року, постанову №3695 від 11.12.2012 року.

Крім того, позивач вказує, що 16 квітня 2014 року постановою Одеського окружного адміністративного суду було визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 121, який був винесений йому 29.11.2012 року.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки він не отримував припис, а складений він був незаконно, з порушенням встановлених норм і правил, що встановлено постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року, яка вступила в законну силу та не була оскаржена Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, постанова № 3826 від 18.12.2012 року є протиправною, незаконною та порушує його права.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідно до постанови № 3695 по справі про адміністративне правопорушення від 11.12.2012року він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 8500 гривень.

Відповідно до ч. 12 ст. 96 КУпАП експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів І категорії складності тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Діяння, передбачені частиною одинадцятою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію, закінчених будівництвом об'єктів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Позивач зазначає, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014року встановлено, що Інспекцією ДАБК в Одеській області при проведенні перевірок додержання ним вимог містобудівного законодавства порушені вимоги "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" тобто перевірки проведені без обстеження об'єкту будівництва, без дослідження проекту та іншої містобудівної документації, без його повідомлення про їх проведення, без ознайомлення його з результатами перевірок, що призвело до порушення його прав бути присутнім під час проведення перевірки, на отримання документів, складених за її результатами, на надання заперечень, доказів, зауважень під час її проведення, саме тому судом було скасовано припис, та потребує скасування оскаржувані постанови, що були винесені на його підставі.

Крім того, відповідно до п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Однак, як вказує ОСОБА_2, акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.12.2012року, протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2012року, постанову № 3826 від 18.12.2012 року, постанову № 3695 від 11.12.2012 було направлено поштою, в надісланих примірниках документів не зазначено оператора поштового зв'язку, дата і номер поштового відправлення, тому невідомо коли вони були направлені, надіслані листи були простими, не рекомендованими, що є порушенням з боку відповідача.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2014року адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення було залишено без розгляду, на підставі ст. 100 КАС України.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2014року скасовано, постановлено нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2015року було відкрито провадження у вищезазначеній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання 13.03.2015року позивач не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник Інспекції ДАБК в Одеській області у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 69), письмових заперечень проти позову не надав.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.12.2012року головним державним інспектором інспекційного відділу № 2 територіального управління з контролю за будівництвом об'єктів м. Одеси та житлово-комунального господарства Чередниченко С.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, та за результатами позапланової проведеної встановлено: реконструкція квартири у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1. За результатами перевірки встановлено, що технічний нагляд, проектна документація, авторський нагляд, експертиза проекту відсутні, виявлено порушення вимог: припис від 29.11.2012року не виконано, чим порушив п. 7 ст. 41 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с. 15-16).

У зазначеному протоколі вказано, що його складено у присутності ОСОБА_2, який від отримання відмовився.

Постановою № 3695 від 11.12.2012року по справі про адміністративне правопорушення Інспекції ДАБК в Одеській області, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП, накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00грн.

Крім того, постановою № 3826 від 18.12.2012року по справі про адміністративне правопорушення Інспекції ДАБК в Одеській області, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00грн.

Не погодившись із зазначеною постановами про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 2-4 ст. 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, і ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 приймав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також докази, які підтверджували те, що ОСОБА_2 дійсно був сповіщений про місце і час розгляду справи, у зв'язку з чим, він не мав можливості надати свої заперечення.

Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.12.2012року, складеному головним державним інспектором інспекційного відділу № 2 територіального управління з контролю за будівництвом об'єктів м. Одеси та житлово-комунального господарства Чередниченко С.С., зазначено, що його складено у присутності ОСОБА_2, яка від підпису у протоколі та від отримання протоколу відмовився, проте, позивач в позовній заяві зазначив, що про проведення перевірок він не знав, оскаржувані постанови не отримував, за адресою проведення перевірки не проживає та лише 20.02.2014року біля дверей квартири знайшов акт перевірки від 11.12.2012 року, протоколи про адміністративне правопорушення від 11.12.2012 року та постанови про адміністративне правопорушення від 11.12.2012року та від 18.12.2012року.

Крім того, згідно довідки КП "ЖКС "Пересипський" від 20 лютого 2014року за підписом начальника та паспортиста, ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, однак у дані квартирі не проживає з листопада 2011року (а.с. 7).

Таким чином, суд приходить до висновку, Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, розглянувши справу про адміністративне правопорушення без присутності ОСОБА_2, який притягується до адміністративної відповідальності та склавши постанови №3695 від 12.12.2012року та №3826 від 18.12.2012року, порушила процедуру розгляду справ, що є грубим порушенням норм чинного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2014року, яка набрала законної сили, було визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №121, внесений ОСОБА_2 29.11.2012року.

Таким чином, суд зазначає, що припис, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 11.12.2012року, та у подальшому, складені постанови по справі про адміністративне правопорушення №3695 від 12.12.2012року та №3826 від 18.12.2012року, визнано протиправним та скасовано.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2011року (а.с. 11-12).

Позивачем проведена реконструкція зазначеної квартири із збільшенням загальної площі, що стало підставою для надання до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області декларації про готовність об'єкта до експлуатації, реєстрації декларації відповідачем, та в подальшому отримання 20.11.2012року свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,4кв.м., житловою площею 27,3кв.м., яке зареєстровано КП "ОМБТІ та РОН", що підтверджується витягом від 26.11.2012 року за №36414891 (а.с. 8-10).

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-як фактичні дані, па підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах у повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, а адміністративним відповідачем суду не надано жодного доказу на підтвердження правомірності свого рішення, суд приходить до висновку про задоволення позову про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-15, 18, 19, 79, 160 - 163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 3695 від 11.12.2012 року по справі про адміністративне правопорушення Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП, та накладення на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 3826 від 18.12.2012 року по справі про адміністративне правопорушення Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладення на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00грн.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Петренко В. С.