Справа № 816/5102/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.Справа № 816/5102/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

при секретарі судового засідання - Кудіній Я. Г.,

за участю представників сторін:

представника позивача - Бойка Є. Г.,

представника позивача - Нечитайло Л. О.,

представника відповідача - Чайки М. Г.,

представника відповідача - Литовченко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2015р. по справі № 816/5102/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігрейн-Агро"

до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

26.12.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнігрейн-Агро" звернулося до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 19 серпня 2014 року №.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 22.01.2015 року позовні вимоги задовольнив.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 19 серпня 2014 року №.

Стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігрейн-Агро" судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Хорольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що ТОВ "Юнігрейн-Агро" на момент здійснення господарських операцій (жовтень 2013 року - березень 2014 року) був лише утримувачем, а не власником отриманої від ПСП «Колос» великої рогатої худоби, в т.ч. дойних корів.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представники позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували у повному обсязі, вважали постанову суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями Хорольської ОДПІ у період з 01 липня 2014 року по 21 липня 2014 року, згідно підпункту 20.1.4 статті 20 та підпункту 78.1.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігрей-Агро" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 28 липня 2014 року №265/22/31818075 (т.1 а.с. 24-82), за висновками якого встановлено порушення підпункту 209.1, підпункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість загальної (бюджетної) декларації на суму 855027,01 грн., в тому числі:

- жовтень 2013 року на суму 124076,45 грн.,

- листопад 2013 року на суму 95629,68 грн.,

- грудень 2013 року на суму 117667,16 грн.,

- січень 2014 року на суму 119395,50 грн.,

- лютий 2014 року на суму 107649,36 грн.,

- березень 2014 року на суму 290608,86 грн.,

пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість спеціальної декларації сільгосптоваровиробника на суму 117807,54 грн., в тому числі за липень 2012 року - на суму 117807,54 грн.

На підставі акту перевірки від 28 липня 2014 року №265/22/31818075 Хорольською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2014 року № (т.1 а.с. 83), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1046549,06 грн. в тому числі за основним платежем в розмірі 837239,25 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 209309,81 грн.

ТОВ "Юнігрейн-Агро" подано до ГУ Міндоходів у Полтавській області скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення.

У зв'язку із поданням позивачем разом із скаргою додаткових документів, які не були дослідженні під час проведення перевірки, ГУ Міндоходів у Полтавській області, на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, призначено позапланову документальну перевірку ТОВ "Юнігрейн-Агро" (т.6 а.с. 96-97).

22 жовтня 2014 року Хорольською ОДПІ за результатами перевірки складено акт №338/22/318180 (т.6 а.с. 98-114).

Збільшуючи позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1046549,06 грн. податковий орган виходив з того, що:

- в ході перевірки встановлено неправомірне віднесення до декларації спеціального режиму оподаткування операцій в частині реалізації молока отриманого з ВРХ, належність якого підприємством не підтверджується, тобто не є продукцією власного виробництва,

- до перевірки в паперовому вигляді подано накладну від 25 квітня 2012 року №1081 підписану особою "Зайченко О.М.", а зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних із зазначенням особи, яка склала податкову накладну "Сандуляк Ольга Федорівна".

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності збільшення йому суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 серпня 2014 року №.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності спірного податкового повідомлення - рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно з п. 209.1. ст. 209 Податкового кодексу України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Так, пунктом 209.6. статті 209 Податкового кодексу України передбачено, що сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Ця норма діє з урахуванням того, що: для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду; з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємствам на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей ( абз. 1 п. 209.2. ст. 209 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом першої інстанції, у жовтні 2013 року - березні 2014 року ТОВ "Юнігрейн-Агро" здійснювало реалізацію молока ТОВ "Клуб Сиру" на загальну суму 3306473,07 грн. в тому числі ПДВ 551078,86 грн., що не оспорюється сторонами.

27 вересня 2013 року між ТОВ "Клуб Сиру" та ТОВ "Юнігрейн-Агро" укладено договір поставки молока №14109/134 (т.1 а.с. 97-99).

На підтвердження продажу товару позивачем надано видаткові та податкові накладні, виписку по рахунку та реєстр виданих та отриманих податкових накладних (т.1 а.с. 100-105, 156-249, т. 4 а.с. 1-304, т.5 а.с. 1-357, т.7 а.с. 107).

У березні 2014 року ТОВ "Юнігрейн-Агро" здійснювало реалізацію молока ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" на загальну суму 811052,40 грн. в тому числі ПДВ 135175,40 грн., що не оспорюється сторонами.

03 березня 2014 року між ТОВ "Юнігрейн-Агро" та ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" укладено договір на поставку молока №522-М (т.1 а.с. 106-107).

На підтвердження продажу товару позивачем надано видаткові та податкові накладні, виписку по рахунку та реєстр виданих та отриманих податкових накладних (т.1 а.с. 198, 250, т.2 а.с. 1-10, т. 4 а.с. 1-304, т.5 а.с. 1-357).

У жовтні 2013 року - березні 2014 року ТОВ "Юнігрейн-Агро" здійснювало реалізацію великої рогатої худоби ТОВ Житомирський м'ясокомбінат", ТОВ "Кременчуцький м'ясокомбінат" та громадянам на загальну суму 199064,80 грн. в тому числі ПДВ 33177,45 грн.

На підтвердження продажу ВРХ позивачем надано договора, видаткові та податкові накладні, виписку по рахунку та реєстр виданих та отриманих податкових накладних (т.1 а.с. 109-155, т.2 а.с. 11-61, т. 4 а.с. 1-304, т.5 а.с. 1-357).

Крім того, суд першої інстанції встановив, що право власності на велику рогату худобу перейшло позивачу від Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" у зв'язку із приєднанням останнього до ТОВ "Юнігрейн-Агро".

У зв'язку із приєднанням ПСП "Колос" до ТОВ "Юнігрей-Агро" 04 жовтня 2013 року затверджено передавальний акт за яким все майно, усі права та зобов'язання перейшли до позивача (т.2 а.с.64-137).

Відповідно до додатку 7 до передавального акту від 04 жовтня 2013 року (т.2 а.с. 81) "Розшифровка до статті передавального акту "Поточні біологічні активи" (110) станом на 04 жовтня 2013 року ПСП "Колос" мало бугайців 0-2 кількістю 31 голів, нетелі 64 голів, телиць парувального віку 64 голів, теличок 0-2 місяці 44 голів, теличок 3-5 місяців 29 голів, теличок 6-12 міс. 63 голів, які перейшли у власніть ТОВ "Юнігрейн-Агро" та відображені в рахунку 212 "Поточні біологічні активи тваринництва" (т.2 а.с. 137).

Щодо твердження апелянта про те, що записи про переміщення ВРХ зроблені до видачі паспортів, що фактично при дотриманні послідовності записів не є можливим, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 1.4. Положення про ідентифікацію і реєстрацію великої рогатої худоби, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 17 вересня 2003 року №342 ідентифікація і реєстрація великої рогатої худоби запроваджується, зокрема, з метою підтвердження права власності на тварин.

Згідно з п. 1.5 вказаного Положення паспорт великої рогатої худоби - документ, що містить дані стосовно тварини, її переміщення, власників/утримувачів, місцезнаходження, засвідчує дані стосовно ветеринарно-санітарного стану господарства, де перебуває тварина, факт проведення вакцинацій, діагностичних досліджень і профілактичних обробок та є супровідним документом при будь-якому переміщенні тварини.

При цьому, судовим розглядом встановлено, що у позивача наявні паспорта великої рогатої худоби та ветеринарні картки (т.3 а.с. 1-300, т.6 а.с. 149-250, т.7 а.с. 1-101).

Разом з тим, в паспортах LD201903, LD 201902, LD 201898, LC528860, LC528861, LC528858, LC528857, LC528874, LC528863, LC528870, LC528875, LC528873, LC528869, LC528866, LC528838, LC528838, LC528837, LC528844, LC528839, LC528840, LC528842, LC528834, LC528826, LC528833, LC528820, LC528821, LC528876 дата видачі паспорта вказана пізніша ніж дата переміщення великої рогатої худоби.

З пояснень представника позивача судом першої інстанції встановлено, що відповідні записи проведені у зв'язку із тим, що оскільки тварини народилися до складання передавального акту необхідно було зазначити від кого і кому було здійснено їх переміщення.

Крім того, слід зазначити, що контролюючим органом не встановлено реалізацію сільськогосподарської продукції саме від ВРХ зазначеною у вищевказаних паспортах.

Доводи апеляційної скарги про врахування протоколу допиту свідка від 23 листопада 2014 року по кримінальному провадженню №0000034 (т.6 а.с. 128-129) колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, 30 жовтня 2014 року старшим слідчим відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку із відсутністю у діях посадових осіб ТОВ "Юнігрей-Агро" складу кримінального правопорушення, передбачено частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України (т.7 а.с. 108-111).

Стосовно заниження позивачем податку на додану вартість спеціальної декларації сільгосптоваровиробництва на суму 117807,54 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положення п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України визначає, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому, в пункті 44.1 ст.44 Податкового кодексу України зазначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця видається податкова накладна, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналізуючи вказані вище правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що факт здійснення господарської діяльності має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами, що дає право для формування податкового кредиту.

Із матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариство "Лебединський насіннєвий завод" та ТОВ "Юнігрейн-Агро" укладено договір №2є088 купівлі-продажу товару (т.1 а.с. 91-92).

На виконання досягнутої домовленості позивачем отримано від вказаного контрагента товар - насіння цукрових буряків Леопард кількістю 483 п.од. на загальну суму 293910,33 грн. без ПДВ та насіння цукрових буряків імпакт кількістю 485 п.од. на загальну суму 295127,35 грн. без ПДВ.

За наслідками здійснення господарської операції із ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" останнім виписано позивачу: видаткову накладну - від 25 квітня 2012 року №958 (т.1 а.с. 94) та податкову накладну - від 25 квітня 2012 року №1081 (т.1 а.с. 95). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №15102048 вищевказана податкова накладна внесена до реєстру (т.2 а.с. 62).

Факт транспортування придбаного позивачем товару підтверджується наявною у матеріалах справи товарно-транспортною накладною від 25 квітня 2012 року №Р958 (т.7 а.с. 138).

Вищевказаний товар відображено в складській книзі і проведено по рахунку 208 "Матеріали сільськогосподарського призначення" (т.7 а.с. 113-118) та в подальшому відпущено у виробництво, що підтверджується лімітно-забірними картками і актами по витратах насіння та садильного матеріалу (т.7 а.с. 120-137).

Слід зазначити, як встановлено судом першої інстанції, вказаний договір за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що надані позивачем документи повністю підтверджують правомірність формування податкового кредиту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач ставив за мету здійснення господарської діяльності, а не отримання податкової вигоди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що висновки акту перевірки від 28 липня 2014 року №265/22/31818075 є безпідставними, а тому податкове повідомлення - рішення Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 19 серпня 2014 року № підлягає скасуванню.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2015р. по справі № 816/5102/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2015 р.