Справа № 813/6739/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2015р. м. Київ К/800/52755/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Міндоходів про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою Львівської митниці Міндоходів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 4 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в подальшому уточненим, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці Державної митної служби України №772-к від 13 серпня 2013 року «Про звільнення ОСОБА_3»; поновити на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Краковець» Львівської митниці Міндоходів з 14 серпня 2013 року; стягнути з Львівської митниці Міндоходів середню заробітну плату за час вимушеного прогулу;

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 4 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судами встановлено, що наказом голови комісії з проведення реорганізації Львівської митниці від 13 серпня 2013 року №772-к ОСОБА_3 звільнено з посади старшого інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Краковець» Львівської митниці, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодекс законів про праці України (далі - КЗпП), у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників Львівської митниці.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач при звільненні позивача порушив вимоги частини 2 статті 40, статей 42, 49-2 КЗпП, оскільки в результаті реорганізації Львівської митниці Державної митної служби України в Львівську митницю Міндоходів, посаду, яку ОСОБА_3 обіймав, скорочено не було. Крім того, вважаючи, що посада позивача скорочена, відповідач не запропонував йому іншої роботи.

Згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Як встановлено судами шляхом порівняння штатного розпису Львівської митниці від 17 січня 2013 року та штатного розпису Львівської митниці Міндоходів від 16 жовтня 2013 року у відділі митного оформлення №1 митного поста «Краковець» Львівської митниці передбачено було 31 штатну одиницю, із них 17 посад старшого інспектора, 7 посад головного інспектора, 1 посада провідного інспектора і 4 посади інспектора, а у відділі митного оформлення №1 митного поста «Краковець» Львівської митниці Міндоходів визначена 31 штатна одиниця, 16 посад старшого державного інспектора, 8 посад головного інспектора, 1 посада провідного інспектора, 4 посади інспектора.

Отже, суди прийшли до обґрунтованого висновку, що в результаті реорганізації Львівської митниці посада, яку займав позивач скорочена не була.

З огляду на викладене підстави звільнення позивача на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП відсутні, а тому правильними є висновки судів про задоволення позовних вимог, оскільки оскаржуваний наказ про звільнення позивача, прийнято відповідачем з порушенням вимог трудового законодавства.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу Львівської митниці Мін доходів залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 4 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб