Справа № 804/1378/15
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 р. Справа № 804/1378/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості, -
Управління Пенсійного фонду України в Центрально - міському районі м. Кривого Рогу звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області борг у сумі 1696, 47 грн. по виплаті та доставці пенсії пенсіонерам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за вересень - листопад 2014 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не прийнято до заліку витрати по виплаті та доставці пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за вересень - листопад 2014 р. у сумі 1696, 47 грн., які виплачені по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Позивач вважає, що згідно чинного законодавства Фонд зобов'язаний відшкодувати такі витрати. Оскільки на даний час відповідачем заявлена сума не відшкодована, вона підлягає стягненню в судовому порядку.
Сторони у судове засідання надали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача також надав суду письмові заперечення на позов, в яких просив повністю відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що єдиним законодавчим актом, яким врегульовано відшкодування Фондом витрат Пенсійного фонду України на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, є Порядок відшкодування Фондом Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджений постановою ППФУ та Фонду від 04.03.03 №5-5/4. Означеним Порядком передбачено механізм проведення відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в основу якого покладено відшкодування витрат та здійснення відповідних розрахунків між фондами на централізованому рівні у добровільному порядку, при цьому встановлене правило підписання актів звірки розрахунків передбачає відсутність спору з цього питання між сторонами.
За таких обставин суд, керуючись положеннями ч. 6 ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області суми пенсії за вересень-листопад 2014 року, виплачені Управлінням Пенсійного фонду України в Центрально - міському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, до заліку не прийняті і не відшкодовані відповідачем.
Розв'язуючи спір, суд відмічає, що види загальнообов'язкового державного соціального страхування, принципи, загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян в Україні визначені Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 р. № 16/98-ВР.
Відповідно до ст.1 Основ загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.
Основи виділяють такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України.
Положеннями ст.25 Основ визначено, що зокрема, за пенсійним страхуванням надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів. За страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
На реалізацію положень Основ виданий Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. №1105, який визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.
Згідно з п.5 ч.1 ст.24 даного Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений ст.21 Закону.
Зі змісту вказаного Закону та також зі змісту Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України і правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. №5-4/4 відповідно до Законів «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «;Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та «;Про пенсійне забезпечення», вбачається, що відшкодуванню підлягають такі суми:
- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;
- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;
- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;
- сума витрат пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.
З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яким позивач в вересні-листопаді 2014 року здійснював виплату пенсії як потерпілим на території країн СНД, що сформували спірну суму заборгованості. Загальна сума виплат пенсій разом за вказаний період дорівнює 1696,47 грн.
Як вбачається зі змісту ч.2 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. Наведеним положенням кореспондують положення ч.2 ст.24 цього Закону, відповідно до яких - якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.
Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що у спірних відносинах позивач правомірно звернувся до відповідача щодо відшкодування понесених ним втрат відносно зазначених вище осіб в сумі 1696,47 грн. щодо відшкодування пенсії потерпілим на території країн СНД, адже страховиком, який має виплачувати пенсію потерпілим на території країн СНД, а в разі виплати такої органами управлінням пенсійного фонду - відшкодувати останньому витрати, є Фонд.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача в обґрунтування своєї позиції щодо відсутності у нього документів, таких як акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновків МСЕК про ступень втрати професійної працездатності застрахованого, а тому підстав для відшкодування страхових виплат немає.
Так, перелічені документи визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» як обов'язкові при розгляді Фондом справ про страхові виплати на підставі заяв потерпілої або заінтересованої особи та прийняті відповідного рішення щодо призначення виплат. Надання таких документів під час вирішення питання щодо відшкодування Фондом Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на підприємствах розташованих на території країн СНД, чинним законодавством не передбачено.
За викладених обставин суд робить висновок, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1696,47 грн. є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на виплату та доставку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за вересень - листопад 2014 р. пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та витрати на її доставку на загальну суму 1696,47 грн., оскільки відповідач доказів добровільного погашення заборгованості не надав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Центрально - міському районі м. Кривого Рогу до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області витрати Управління Пенсійного фонду України в Центрально - міському районі м. Кривого Рогу борг у сумі 1696, 47 грн. по виплаті та доставці пенсії пенсіонерам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за вересень - листопад 2014 р.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко