Справа № 826/19005/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-31» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-31» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-31» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що платником податку було сплачено суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у встановлений законом строк, тому податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення строку сплати таких зобов'язань є неправомірним та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 26 серпня 2014 року ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.Києві проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «Аспект-31», за результатами якої складено акт №487/26-54-15-02-08 від 26 серпня 2014 року, в якому встановлено порушення позивачем граничного терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток, що встановлений п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України. Самостійно визначене платником грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 318339,00 грн. із граничним терміном сплати 11 березня 2014 року сплачено позивачем 01 квітня 2014 року, тобто із порушенням строку на 21 день.

На підставі акту перевірки №487/26-54-15-02-08 від 26 серпня 2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 26 серпня 2014 року №, згідно якого за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, на підставі ст.126 Податкового кодексу України, за затримку на 21 календарний день сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 318339,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 31833,90 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зазначив, що висновок податкового органу щодо порушення позивачем вимог Податкового кодексу України є обґрунтованим, оскільки відповідні кошти не були сплачені позивачем в межах граничного строку, тому винесене податкове повідомлення-рішення від 26 серпня 2014 року № є правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до ст.126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2014 року ТОВ «Аспект-31» до ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.Києві було подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, згідно якої позивачем самостійно визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за податковий (звітний) період в розмірі 374390,00 грн. Вищевказані грошові зобов'язання є узгодженими. Граничним терміном сплати є 11 березня 2014 року.

01 квітня 2014 року ТОВ «Аспект-31» подало уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства, в якій в рядку 14 «Податок на прибуток за звітній (податковий) період» виправлено помилку і зазначено самостійно визначену суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за податковий (звітний) період в розмірі 56007,00 грн.

Позивачем надано копії банківських виписок, з яких вбачається, що у строк до 11 березня 2014 року позивачем сплачено авансових платежів з податку на прибуток за 2013 рік, що підтверджується: випискою по рахунку від 14 січня 2013 року на суму 24866,33 грн., випискою по рахунку від 19 лютого 2013 року на суму 24866,33 грн., випискою по рахунку від 26 березня 2013 року на суму 26865,00 грн., випискою по рахунку від 29 квітня 2013 року на суму 26865,00 грн., випискою по рахунку від 29 травня 2013 року на суму 26865,00 грн., випискою по рахунку від 27 червня 2013 року на суму 26865,00 грн., випискою по рахунку від 29 липня 2013 року на суму 26865,00 грн., випискою по рахунку від 29 серпня 2013 року на суму 26865,00 грн., випискою по рахунку від 27 вересня 2013 року на суму 26865,00 грн., випискою по рахунку від 22 жовтня 2013 року на суму 29352,00 грн., випискою по рахунку від 15 листопада 2013 року на суму 26865,00 грн., випискою по рахунку від 27 грудня 2013 року на суму 26865,00 грн.

Згідно банківських виписок по рахунку від 07 березня 2014 року та від 11 березня 2014 року позивачем сплачено податок на прибуток за 2013 рік у розмірі 56010,00 грн.

Вищевказане свідчить, що проведене нарахування податкових зобов'язань у сумі 374390,00 грн., самостійно визначених платником податку у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (реєстраційний № від 28 лютого 2014 року), було погашено 11 березня 2014 року за рахунок переплати у сумі 56051,00 грн., 01 квітня 2014 року у сумі 318339,00 грн. у зв'язку з поданням уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (реєстраційний № від 01 квітня 2014 року), однак, сплата позивачем авансових внесків не свідчить про своєчасну сплату позивачем податку на прибуток, оскільки природа вищезазначених платежів розмежована податковим законодавством, тому, як доказ сплати податку на прибуток за 2013 рік слід приймати виписки по рахункам від 07 березня 2014 року та від 11 березня 2014 року, згідно яких позивачем сплачено податок на прибуток за 2013 рік у розмірі 56010,00 грн.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

З аналізу вищезазначеного вбачається, що виправлення допущених помилок може бути здійснене одним із таких способів: подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації у встановленій формі; відображення уточнених показників у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період. Разом з тим, при цьому платник податків не звільняється від обов'язку сплатити суму недоплати та штраф.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем подано уточнюючий розрахунок за 2013 рік після закінчення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання, тобто 01 квітня 2014 року, сума узгодженого зобов'язання, яку повинен був сплатити позивач відповідно до поданої податкової декларації за 2013 рік, сплачено у встановлений строк не було, що є правопорушенням, за яке платник притягується до відповідальності згідно ст.126 Податкового кодексу України, оскільки вся узгоджена сума грошового зобов'язання не була перерахована до бюджету у встановлені законом терміни, а саме 11 березня 2014 року. Таким чином, сплата суми узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств не відбулась в граничні терміни, передбачені податковим законодавством України.

Доводи апелянта щодо підстав проведення перевірки судом не приймаються, оскільки у відповідності до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. При цьому, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова (п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України визначено проведення камеральної перевірки з метою перевірки податкової звітності платника податків, що фактично і вчинено відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності та обґрунтованості тверджень відповідача щодо порушення позивачем п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, оскільки позивачем порушено граничний строк сплати суми узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, не надано доказів дотримання встановленого строку для сплати узгоджених податкових зобов'язань, що є порушенням вимог податкового законодавства України, тому податкове повідомлення-рішення від 26 серпня 2014 року № є правомірним та не підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-31» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23 березня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.