Справа № 813/5900/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 р. Справа № 876/10472/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю позивача ОСОБА_1, представників: позивача ОСОБА_2,

відповідача Лешика І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у адміністративній справі №813/5900/14 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції позивачами подана апеляційна скарга, в якій зазначають, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема в апеляційній скарзі покликається на те що припис винесений лише відносно ОСОБА_1 без присутності інших співвласників, проектна документація виготовляється іншими співвласниками і не була ще виготовлена на момент перевірки та Порядком здійснення державного архітектурного-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23.05.2011 року №533, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності не передбачено проведення перевірки щодо будівництва фізичними особами, а також об'єктів будівництва, які не відносяться до IV і V категорії складності. Просять постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В судовому засідання апеляційного розгляду справи проведено заміну відповідача на його процесуального правонаступника Державну архітектурно - будівельну інспекцію України, представник якої проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 03.06.2014 року головним державним інспектором відділу державного контролю за будівництвом Південного напрямку Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Мошовським І.Д., у присутності забудовника ОСОБА_1, відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно із Порядком здійснення державного-архітектурно-будівельного контролю, затв. постановою КМ України від 23.05.2011 року №553, на підставі звернення гр. ОСОБА_8 від 20.05.2014 року, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил гр. ОСОБА_1 на об'єкті будівництва: прибудова до тамбура із реконструкцією кв. АДРЕСА_1.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1, на земельній ділянці, яка належить до земель міста, та не надана в приватну власність або користування, здійснила реконструкцію кв. АДРЕСА_1 із збільшенням прибудови до тамбура без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої в установленому порядку проектної документації, чим порушила ст. 29 Закону України «Про планування і забудову території», ст.ст. 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За результатами перевірки додержання вимог містобудівного законодавства при проведенні будівельних робіт по вказаній вище адресі, відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів, ІДАБК у Львівській області склала акт проведення перевірки №2/102 від 03.06.2014 року, протокол про адміністративне правопорушення №2/102 від 03.06.2014 року, видала припис №2/102 від 03.06.2014 року, виданий на ім'я ОСОБА_1, про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та винесла постанову від 20.06.2014 року № 2/97-ф про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення ч.1 ст.96 КУпАП в розмірі 170,00 грн.

Згідно копії квитанції, долученої до матеріалів справи, ОСОБА_1 оплатила суму штрафу.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що оскаржуваний припис №4/01-3 від 03.06.2014 року виданий ІДАБК у Львівській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вражає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Стаття 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначає розроблення та затвердження проекту архітектури. Проект об'єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов'язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Проект об'єкта архітектури завіряється підписом і скріплюється особистою печаткою головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають кваліфікаційний сертифікат. Проектна документація на будівництво об'єктів, розроблена відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, не підлягає погодженню з відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами охорони культурної спадщини, державної санітарно-епідеміологічної служби і природоохоронними органами. Проекти об'єктів архітектури затверджуються замовником. Затвердження проектів об'єктів архітектури, які споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перед затвердженням проектів у випадках, визначених статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проводиться їх експертиза. До проведення експертизи архітектурного рішення проекту об'єкта архітектури обов'язково залучається архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат. Внесення змін до затвердженого проекту проводиться виключно за згодою автора проекту, а в разі відхилення від технічних умов - за погодженням з підприємствами, установами та організаціями, які надали такі технічні умови, та замовником. Внесення до затвердженого проекту змін, пов'язаних із зміною державних стандартів, норм і правил, здійснюється за згодою замовника, якщо інше не передбачено законом. Особи, які беруть участь у розробленні проектів, не мають права проводити експертизу зазначених проектів, погоджувати їх або надавати дозвіл на виконання будівельних робіт за такими проектами. Забороняється вимагати від замовників рішення архітектурно-містобудівної ради для подальшого розгляду і погодження проектної документації.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій», дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, замовник повинен подати у інспекцію державний акт на право власності на земельну ділянку або договір суперфіцію (чинного на момент вчинення правопорушення).

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. постановою КМ України від 23.05.2011 року №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом, залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій, які пройшли професійну атестацію.

Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно будівельний контроль, а другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Відповідно до ст. 244-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виробництва, виготовлення та застосування будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, а також будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та прийняття в експлуатацію об'єктів чи споруд, невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), 97, 188-42).

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, та інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Відповідно до п. 3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи Інспекції державного архітектурно будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові до виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.14 абз.3 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, обов'язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Таким чином, відповідач правомірно виніс припис про здійснення заходів спрямованих на отримання чи внесення змін до відповідних дозволу та проекту, отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку чи вчинення інших дій, які усунуть такі порушення.

Що стосується посилань апелянта на Порядок здійснення державного архітектурно будівельного контролю (постанова КМ України №553 від 23.05.2011 року),то колегія суддів зазначає наступне.

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України №553 від 23.05.2011 року, встановлено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Таким чином, в даному випадку є складносурядне речення, яке включає дві незалежні одна від одної частини, з'єднані сполучником «та», а тому згідно вказаного Порядку здійснення перевірки інспекцією може проводитись на IV і V категорії складності, що стосується ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Крім цього, відповідно до п.7 вищезазначеного Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є: необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомлення та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», декларації про початок виконання будівельних робіт можуть реєструватись виключно на І, II, III категорію складності об'єкта будівництва.

Таким чином, сам же Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначає, що інспекція вправі проводити перевірку на об'єкті І. II. III категорію складності.

Крім того, відповідно до п.1 постанови КМУ №1396 від 05.12.2007 року «Про ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури», цей Порядок, що розроблений відповідно до Законів України «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування» та «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність).

Враховуючи вищенаведене, ліцензуванню та перевірці підлягають тільки ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність), а здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю здійснюється на всіх без виключення категоріях складності.

Таким чином, доводи апелянта про те, що ІДАБК у Львівській області не мала права проводити перевірку об'єкта будівництва, який не відноситься до IV і V категорії складності, є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що припис відповідача є протиправним, а натомість вказують на те, що останній прийнятий відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України та підстав для його скасування не вбачається.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції суд не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у адміністративній справі №813/5900/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 24.03.2015р.