Справа № 2а- 807/3381/13а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 р. № 876/472/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Коваля Р.Й.,

суддів: Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промисловий центр» (надалі - ТзОВ «Торгово-промисловий центр») на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року в адміністративній справі № 2а-807/3381/13а за позовом ТзОВ «Торгово-промисловий центр» до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (надалі - Ужгородська ОДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У вересні 2013 року ТзОВ «Торгово-промисловий центр» звернулося з позовом до Ужгородської ОДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень від 05.09.2013 року за №№ та .

Позивач зазначав, що відповідачем порушено порядок проведення камеральної перевірки, а тому оскаржені податкові повідомлення-рішення, прийняті за її результатами, підлягають скасуванню.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.11.2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Ужгородська ОДПІ подала заперечення на апеляційну скаргу, вважаючи останню безпідставною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Тому, з підстав, викладених у апеляційній скарзі, просила, апеляційну скаргу товариства залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи те, що цю справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, а усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2013 року Ужгородською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з орендної плати за землю ТзОВ «Торгово-промисловий центр» за звітний податковий період з 22.04.2010 р. по 04.06.2013 р., якою встановлено порушення вимог статті 287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (надалі - ПК України), а саме: позивачем сплачено узгоджену суму податкового зобов'я-зання по орендній платі з юридичних осіб в сумі 58 300,85 грн із запізненням від 33 до 908 календарних днів та в сумі 7860,50 грн із запізненням від 5 до 25 календарних днів.

За наслідками проведеної перевірки складено акт № 177/15-01 від 22.08.2013 року (а.с.9 - 10), на підставі якого податковим органом згідно вимог статті 126 ПК України були винесені податкові повідомлення-рішення від 05.09.2013 р. № про визначення товариству зобов'язання по сплаті штрафної санкції з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 11 666,17 грн (а.с.7) та № про визначення зобов'язання по сплаті штрафної санкції з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 786,05грн (а.с.8).

Підставою для скасування податкових повідомлень-рішень, на думку позивача, є порушення порядку проведення камеральної перевірки, зокрема, в акті перевірки не зазначено - на підставі яких даних, документів чи баз даних проведено камеральну перевірку.

Надаючи оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національ-ного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі статтею 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Порядок проведення камеральної перевірки визначений статтею 76 ПК України, згідно із якою камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, колегія суддів зазначає, що предметом дослідження камеральної перевірки можуть бути лише дані податкових декларацій (розрахунків) платника податків, зокрема правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків. При цьому, будь-які дослідження документів, які були підставою для таких розрахунків, при проведенні камеральної перевірки не проводяться, оскільки це є предметом документальної перевірки. У разі якщо предметом дослідження мають бути документи за проведеними операціями, то така перевірка не може відноситися до категорії камеральної перевірки.

Несвоєчасність сплати по платежах на підставі самостійно задекларованих сум відображається та формується в інформаційній базі даних органу державної податкової служби, обробка та використання інформації в якій передбачена статтею 74 ПК України та яка є необхідною для виконання інспекцією покладених на нею функції та завдань, що підтверджено статтею 71 ПК України.

Абзацами першим та другим пункту 6 Порядку взаємодії між органами Державного казначейства України та органами державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим наказом Державного казначейства України та Державної податкової адміністрації України № 74/194 від 25.04.2002 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2002 року за № 436/6724, визначено, що управління Державного казначейства України наступного дня передають (до 11 години) відповідним органам державної податкової служби на обласному рівні та районним управлінням (відділенням) Державного казначейства України для подальшої передачі районним податковим інспекціям такі документи, зокрема, відомості про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за доходами, які отримуються від Державного казначейства України (центральний рівень) Головними управліннями Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, у вигляді технологічного файла @B.

Як видно із матеріалів справи та заперечень на апеляційну скаргу, камеральна перевірка щодо дотримання встановлених законодавством граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання по орендній платі за землю була проведена податковим органом на підставі поданої товариством податкової звітності щодо орендної плати за землю та з використанням відомостей про зарахування та повернення коштів з рахунків, які надаються податковим органам органами Державного казначейства у виді відповідних технологічних файлів.

Під час перевірки банківські виписки та платіжні доручення про перерахування коштів не використовувалися.

Вказані обставини позивачем не спростовані - не зазначено, які документи, крім податкової звітності, були використані податковим органом в ході проведення камеральної перевірки і не надано щодо цього будь-яких доказів.

Крім того, дії податкового органу щодо з'ясування в ході камеральної перевіки несвоєчасності сплати визначеного платником податку грошового зобов'язання повністю узгоджуються з положеннями Примірного порядку проведення камеральних перевірок», затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 07.06.2011 року № 333; листа Державної податкової адміністрації України від 27.04.2011 року № 11920/7/15-0217 «Щодо оформлення акта проведення камеральних перевірок з податку на прибуток підприємств»; листа Державної податкової адміністрації України від 21.06.2011 року № 17197/7/15-0617 «Щодо оформлення Акта про результати камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) щодо окремих загальнодержавних та місцевих податків і зборів» та листа Державної податкової адміністрації України від 27.04.2011 року № 11923/7/15-0217 «Щодо оформлення акта проведення камеральних перевірок з податку на прибуток підприємств».

Таким чином, у разі несвоєчасної сплати (перерахування) суб'єктом господарювання до бюджету належних сум податків (зборів), податковим органом проводиться камеральна перевірка та за її результатами складається акт, який після реєстрації його в органі державної податкової служби вручається (надсилається) для підписання платнику податків протягом трьох робочих днів.

Податковим законодавством не визначено підстав для проведення камеральних пе-ревірок.

З огляду на зазначене, у відповідача були законні підстави для проведення камераль-ної перевірки податкової звітності позивача з орендної плати за землю. При проведенні камеральної перевірки ним також не було порушено норм чинного податкового законодавства.

Підсумовуючи викладене, колегія судів апеляційного суду дійшла висновку, що предметом камеральної перевірки є питання дотримання термінів подання звітності, пра-вильність визначення об'єкта оподаткування та нарахованого грошового зобов'язання, а також своєчасність сплати визначеного платником податку грошового зобов'язання.

На підтвердження такої позиції вказують також відсутність інших, передбачених законом механізмів контролю за своєчасністю сплати грошового зобов'язання, усталена судова та податкова практика.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний са-мостійно сплатити суму податкового зобов'язання зазначеного у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник подат-ків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 71 КАС України передбачає обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єк-та владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Законність своїх дій відповідачем доведено належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Частиною першою статті 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням, викладеного судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промисло-вий центр» залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року в адміністративній справі № 2а-807/3381/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк