Справа № 820/19653/14
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.Справа № 820/19653/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Зарицької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2015р. по справі № 820/19653/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКЛАЙ-А"

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКЛАЙ-А", звернувся до суду з позовом, до відповідача, Харківської митниці Міндоходів, та просив скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці Міндоходів №807000003/2014/001489/2 від 23.09.2014р., №807000003/2014/001542/2 від 30.09.2014р., №807000003/2014/001566/2 від 01.10.2014р., №807000003/2014/001726/2 від 27.10.2014р.; скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00781 від 23.09.2014 року, №807100000/2014/00811 від 30.09.2014 року, №807100000/2014/00817 від 01.10.2014 року, №807100000/2014/00901 від 27.10.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2015р. по справі №820/19653/14 вимоги позивача були задоволені.

Скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці Міндоходів №807000003/2014/001489/2 від 23.09.2014 р., №807000003/2014/001542/2 від 30.09.2014 р., №807000003/2014/001566/2 від 01.10.2014 р., №807000003/2014/001726/2 від 27.10.2014 р.

Скасовані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00781 від 23.09.2014 р., №807100000/2014/00811 від 30.09.2014 р., №807100000/2014/00817 від 01.10.2014 р., №807100000/2014/00901 від 27.10.2014 р.

Не погоджуючись з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2015р. по справі №820/19653/14 відповідач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Позивач вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2015р. по справі №820/19653/14 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача та представників сторін колегія суддів встановила, що між ТОВ "МАКЛАЙ-А" та SANIKA DIS TICARET A.S. було укладено контракт №2014/005 від 15.01.2014 року (далі за текстом - Контракт), відповідно до умов якого Продавець (SANIKA DIS TICARET A.S.) продає, а Покупець (ТОВ "МАКЛАЙ-А") купує Товар в кількості й за цінами, які вказується у Інвойсах до даного Контракту та є невід'ємною частиною даного Контракту. (а.с.16-18)

Відповідно до п.2.1. ціна на товар включає в себе пакування, маркування, митне оформлення в країні експорту та вказується в Інвойсах до даного Контракту. До Контракту сторонами було погоджено Інвойси з відповідним визначенням кількості та вартості товару, а саме: - 09.09.2014р. №978420 на загальну суму вартості товару 36352,16 доларів США (а.с.19); - 09.09.2014р. №978423 на загальну суму вартості товару 37254,70 доларів США (а.с.21); - 11.09.2014р. №978429 на загальну суму вартості товару 37095,65 доларів США (а.с.20); - 16.10.2014р. №978568 на загальну суму вартості товару 36519,30 (а.с.22).

Відповідно до п.4.1. Контракту оплата за товар здійснюється шляхом 100% передплата грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. На виконання умов контракту ТОВ "МАКЛАЙ-А" було придбано іноземну валюту (долар США) та перераховано на розрахункових рахунок контрагента SANIKA DIS TICARET A.S., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку №9564 за 05.09.2014р., за 09.09.2014р., за 15.10.2014 (а.с.32-33), а також платіжними дорученнями №36 від 04.09.2014 року, №37 від 09.09.2014 року, №38 від 13.10.2014 року (а.с.34-36).

Відповідно до п.3.1. Контракту строк поставки визначається строком в 30 календарних днів після дати отримання 100% передплати за партію товару.

На виконання вказаних умов Контракту Продавцем було поставлено товар Покупцю ТОВ "МАКЛАЙ-А", що підтверджується вищевказаними Інвойсами.

Відповідно до 3.1. Контракту умови постачання вказуються в Інвойсах (у відповідності до правил "Інкотермс 2010". Вказаними вище Інвойсами визначено умови постачання EXW категорії Е правил "Інкотермс 2010".

На виконання умов договору ТОВ "МАКЛАЙ-А" з ПП "Савикон" було укладено Договір транспортного експедирування №12/10/12 від 12.10.2012 року (а.с.23-27). ПП "Савикон" було надано ТОВ "МАКЛАЙ-А" довідки про транспортні витрати з доставки вантажу №19/09/01 від 19.09.2014р., №30/09/01 від 30.09.2014р., №01/10/01 від 01.10.2014р., №27/10/01 від 27.10.2014р. (а.с.28-31)

З метою здійснення митного оформлення вантажу, отриманого ТОВ "МАКЛАЙ-А", між ПП "КРЕДО" та ТОВ "МАКАЙ-А" було укладено Договір №816/12 від 02.10.2012 року.

Для митного оформлення товару Брокер Позивача - ПП "КРЕДО" 22.09.2014 року надав відповідачу митну декларацію ІМ № 807100000/2014/039215 і вказав митну вартість: 500409,524 грн. + 18 528,789 грн. = 518938,31 грн.; 30.09.2014р. ІМ № 807100000/2014/040687 і вказав митну вартість: 469240,079 грн. + 16 494,301 грн. = 485734,38 грн.; 01.10.2014 року ІМ №807100000/2014/040789 і вказав митну вартість: 482418,002 грн. + 16494,298 грн. = 498912,30 грн.; 27.10.2014 року ІМ №807100000/2014/044549 і вказав митну вартість: 472937,826 грн. + 16494,304 грн. = 489432,13 грн.

Після розгляду наданих митних декларацій відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001489/2 від 23.09.2014 року з розрахунку: 1,7 доларів США з кілограма на товар; № 807000003/2014/001542/2 від 30.09.2014 року з розрахунку 1,7 доларів США з кілограму на товар; №807000003/2014/001566/2 від 01.10.2014 року з розрахунку 1,7 доларів США з кілограму товару; №807000003/2014/001726/2 від 27.10.2014 року з розрахунку 1,7 доларів США з кілограму товару (а.с.45-48).

Крім того, на підставі рішень про визначення митної вартості товарів відповідачем видані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/00781 від 23.09.2014 року., № 807100000/2014/00811/2 від 30.09.2014 року, №807100000/2014/00817 від 01.10.2014 року, №807100000/2014/00901 від 27.10.2014 року.

З метою прискорення митного оформлення та запобігання псування товару і випуску товару у вільний обіг Позивачем було надано до митного органу нові митні декларації ВМД ІМ 40 ДЕ 807100000/2014/039542, ІМ 40 ДЕ 807100000/2014/040737, ІМ 40 ДЕ 807100000/2014/040892, ІМ 40 ДЕ 807100000/2014/044692, за результатами митного оформлення якої орган доходів і зборів товар випустив у вільний обіг під фінансові гарантії.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положеннями ст.53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч.3 ст.53 МК України).

Отже митний орган має право вимагати надання додаткових документів лише при наявності наступних підстав:

- наявності розбіжностей у документів наданих декларантом при митному оформлені вантажу;

- ознак підробки;

- відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Окремим випадком є встановлення органом доходів і зборів обґрунтованих підстав вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. За таких обставин митний орган на підставі ч.4 ст.53 МК України має право письмовою вимогою витребувати додатково від декларанта наступні документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Крім того, перелік додаткових документів, які митний орган має право витребувати у декларанта є вичерпним та не підлягає розширювальному тлумаченню. Зазначене також підтверджується положенням ч.5 ст.53 МК України.

Відповідач під час прийняття рішень про корегування митної вартості керувався наступним:

1)невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв'язку з виявленими і непідтвердженими розбіжностями в документах, в зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв'язку з ненаданням декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України;

2)не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари;

3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари;

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантажений, транспортування, страхування;

5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв'язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Також митним органом було враховано інформацію бази даних ЄАІС щодо фактів митного оформлення ідентичних та подібних товарів.

Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація за фактами митних оформлень ідентичних та подібних товарів ЄАІС.

Проте відповідачем у рішеннях про корегування митної вартості не було вказано конкретні факти та документи, які надали митному органу підстави для витребування додаткових документів та прийняття висновку про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Ненадання позивачем за наслідками проведення процедури консультації з декларантом додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 Митного кодексу України, не може враховуватися як обставина, яка не надала змоги відповідачу визнати заявлену декларантом митну вартість, оскільки згідно із вимогами п.3 ст.53 Митного кодексу України декларант зобов'язаний надати додаткові документи за їх наявності. Всі документи, які були в наявності у позивача, були надані останнім під час оформлення митної декларації.

В ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Вказана норма закону кореспондує з положеннями ст. 318 цього Кодексу, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Зазначене також відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та п. 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.11 р. № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства. Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у ст. 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення також визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 року №362. Згідно з приписами пункту 6 розділу 2 Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п'ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Як свідчать матеріали справи подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Тому митний орган не мав фактичних даних вважати подані платником податків документи про ціну придбання неповними чи недостовірними.

Стосовно рішень №807000003/2014/001489/2 від 23.09.2014р., №807000003/2014/001542/2 від 30.09.2014р., №807000003/2014/001566/2 від 01.10.2014р., №807000003/2014/001726/2 від 27.10.2014р. про корегування митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Митного кодексу України у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

В даному випадку в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутні зауваження органом доходів і зборів до отриманих від позивача документів стосовно повноти та/або достовірності отриманих відомостей про митну вартість товару, не обґрунтована послідовність застосування митним органів методів визначення митної вартості, не вказано конкретних підстав для вимоги додаткових документів.

У графі 33 оскаржуваних рішень не вказано конкретних доказів, які прямо підтверджують розбіжності, наявні ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів, вказування яких би дало підставу для витребування органом доходів і зборів від декларанта наявних в нього додаткових документів згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, причиною запиту додаткових документів було саме невідповідність ціни, яка була зазначена позивачем, митній вартості ідентичних та подібних товарів відповідно до інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України. Але при цьому оскаржувані рішення не містять жодного конкретного посилання на те, що декларант у декларації митної вартості зазначив не усі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, записав до декларації недостовірні або неточні відомості.

Суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та оформив картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення з порушенням статей глави 8 та 9 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів", Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та наказу Мінфіну України "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа" № 63 від 30.05.12 р., а саме - за відсутністю обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивачем невірно визначено митну вартість товарів.

Крім цього корегування відповідачем митної вартості товару виключно на підставі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Державної митної служби не відповідає нормам діючого законодавства.

Таким чином відповідач під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачений митним законодавством України.

Оскільки позивачем до митного органу були подані усі наявні та належні документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються на митну територію України на підставі контракту від15.01.2014р. за №2014/005, дії відповідача щодо відмови позивачу в оформлені товарів за ціною визначеною за першим методом (за ціною договору) та прийняття рішень про корегування митної вартості товарів за другорядним методом (резервним методом) є необґрунтованими.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів обґрунтованості висновків про непідтвердженість заявленої декларантом митної вартості товарів та необхідність корегування митної вартості за резервним методом, відповідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2014/00781 від 23.09.2014р., №807100000/2014/00811 від 30.09.2014р., №807100000/2014/00817 від 01.10.2014р., №807100000/2014/00901 від 27.10.2014р. та рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці Міндоходів №807000003/2014/001489/2 від 23.09.2014р., №807000003/2014/001542/2 від 30.09.2014р., №807000003/2014/001566/2 від 01.10.2014р., №807000003/2014/001726/2 від 27.10.2014р. є необґрунтованими.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2015р. по справі № 820/19653/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Бенедик А.П.
Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2015 р.