Справа № 820/113/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р.Справа № 820/113/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2015р. по справі № 820/113/15

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області треті особи Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області - Баранова Яна Олександрівна , Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

12 лютого 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, треті особи: Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Баранова Яна Олександрівна, Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови - відмовлено.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) у апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.1, ст.17, ст.30, п. 8 ч. 1 ст. 49, ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", а також на неправильне встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи. Судом першої інстанції, на думку заявника, не надано належної оцінки висновкам, викладеним у мотивувальній частині постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 року по справі №820/14412/14, які полягали у визнанні безпідставною відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при виході на пенсію, як це передбачено статтею 37 Закону України "Про державну службу". Оскільки фактично згідно вказаного судового рішення Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області було зобов'язано провести в тому числі виплату спірної грошової допомоги, але жодних дій на виконання постанови суду в повному обсязі не вчинило, підстави для прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 11 грудня 2014 року були відсутні.

Сторони та треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2014р. по справі № 820/14412/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів при виході на пенсію. Зобов'язано територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, передбаченої положеннями ст.37 Закону України "Про державну службу".

20 серпня 2014 року Харківським окружним адміністративним судом на виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист, згідно якого зобов'язано територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, передбаченої положеннями ст.37 Закону України "Про державну службу".

20 листопада 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Харківській області, на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 21, 25, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, згідно якої боржнику був наданий строк для самостійного виконання рішення суду до 27.11.2014 року.

11 грудня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №45542233 з посиланням на повідомлення територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області від 26.11.2014 р. №02-27/2651/14 про те, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 року по справі №820/4412/14 ним розглянуто питання про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних окладів, передбачених положенням ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця ДВС ГУЮ у Харківській області при винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2014 року вчинені у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а також у повній відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Умови виконання рішень суду, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії встановлені ст.75 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої ст.75 Закон України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець, у відповідності до ч. 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" вчинив дій щодо перевірки виконання виконавчого документа боржником.

26 листопада 2014 р. на адресу відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Харківській області надійшло повідомлення територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області №02-27/2651/14 в якому було повідомлено державного виконавця про самостійне виконання рішення суду а саме, на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 року по справі №820/4412/14 ТУ ДСА України у Харківській області розглянуто питання про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних окладів, передбачених положенням ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Згідно пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 року по справі №820/14412/14 (а.с.10-13), суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на ТУ ДСА України в Харківській області обов'язку виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену статтею 37 Закону України "Про державну службу" у зв'язку з тим, що відповідач уповноважений самостійно приймати такі рішення. За таких обставин, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині, а в резолютивній частині постанови суду зобов'язано ТУ ДСА України в Харківській області розглянути питання щодо виплати позивачці спірної грошової допомоги. При цьому, за відсутності таких повноважень, судом не було конкретизовано зміст рішення, яке мало бути прийнято.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним виконанням постанови від 20.08.2014 року по справі №820/14412/14 слід вважати дії відповідача, спрямовані на розгляд питання про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів ОСОБА_1

Надаючи оцінку посиланням позивачки у апеляційній скарзі на той факт, що дії з виконання виконавчого листа №820/14412/14, виданого 06.11.2014 року Харківським окружним адміністративним судом, мали бути вчинені з урахуванням висновків судового рішення, викладених у мотивувальній його частині, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Наведений перелік вимог є вичерпним та не включає в себе зазначення мотивів, з яких суд виходив при прийнятті рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи будь-яких інших обставин, на які містяться посилання в описовій чи мотивувальній частинах судового рішення.

В свою чергу, як вбачається зі змісту Глави 3 "Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження" Закону №606-XIV, державний виконавець має право вживати заходи примусового виконання, які передбачені рішенням, та не наділений правом вимагати вчинення будь-яких інших дій, ніж ті, що визначені у виконавчому документі.

Таким чином, за умови, що судом у справі №820/14412/14 на Територіальне управління ДСА України в Харківській області не було покладено обов'язку провести виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, передбачену статтею 37 Закону України "Про державну службу", а також, враховуючи інформацію, надану відповідачем у листі від 26.11.2014 року щодо виконання виконавчого листа №820/14412/14, посилання заявника у апеляційній скарзі на часткове виконання судового рішення є безпідставними.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця при винесенні на підставі п.8 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2014 року є правомірними, вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2015р. по справі № 820/113/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.