Справа № 815/1555/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1555/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Кипаренко Н.Ю.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2107,10грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 2107,10грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що безробітний ОСОБА_1 перебував на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний у період з 16.12.2014р. по 12.01.2015р. Зокрема, 18.12.2014р. між ОСОБА_1 та Білгород-Дністровським міськрайонним центром зайнятості укладено договір №470/14/1501 на професійне навчання за професією «токар». Однак, відповідно до наказу Державного навчального закладу „Одеського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості" від 19.01.2015р. №9 „В-СНН" „Про відрахування зі складу слухачів з неповажних причин (за пропуск занять)", ОСОБА_1 з 13.01.2015р. зі складу слухачів відраховано, у зв'язку з чим за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 2107,10грн.

Відповідач - ОСОБА_1 у судове засідання 23.03.2015р. не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно у встановленому приписами ст.33 КАС України порядку, а саме шляхом повідомлення за телефоном , котрий зазначено безпосередньо в адміністративному позові, що підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою про неможливість повідомлення сторони від 20.03.2015р., а отже суд вважає, що вжив усіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю з метою реалізації ним права на судовий захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Також, приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, якій вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Водночас, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не лише для держави, а й осіб, котрі беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 21 грудня 2006 року у справі "Мороз та інші проти України" зазначив, що розумність строку проваджень повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з урахуванням наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявників і відповідних органів державної влади та того, яку важливість для заявників мало питання, що розглядалося.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що саме національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2006 року справа "Мороз та інші проти України").

Така функція знайшла своє відображення і в Законі України "Про судоустрій і статус суддів", який встановлює обов'язок судді вживати заходи щодо розгляду справи протягом строку, встановленого Законом.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної адміністративної справи без участі відповідача - ОСОБА_1, котра повідомлялась про дату, час та місце судового засідання.

З урахуванням того, що відповідач заперечення на адміністративний позов не надав, справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача - Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості до суду надійшло клопотання (вхід.№6967/15 від 23.03.2015р.) про розгляд справи за відсутності представника позивача в порядку письмового провадження, а також з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідно до п.6 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000р. №1533-IIІ (зі змінами та доповненнями) функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та цього Закону. Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, входить до складу правління Фонду.

Згідно з частиною 2 статті 21 Закону України "Про зайнятість населення" від 5 липня 2012року №5067-VI (зі змінами та доповненнями) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Відповідно до п.п.1,2 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013року №19/2013 (зі змінами та доповненнями) Державна служба зайнятості України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Служба входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Служба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами і дорученнями Президента України, щорічним посланням Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Міністра.

Згідно з п.3 означеного Положення основними завданнями Служби, у тому числі, є реалізація державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Відповідно до п.п.28 п.4 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013року №19/2013 служба відповідно до покладених на неї завдань представляє інтереси Фонду в судових та інших органах, у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, громадськими об'єднаннями з питань соціального захисту, а також з органами соціального страхування на випадок безробіття іноземних держав, міжнародними організаціями, діяльність яких пов'язана із захистом соціальних прав людини.

Механізм проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до пункту 5 частини другої статті 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", пункту 16 частини першої статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та частини третьої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначено Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009р. №60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009р. №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009р. за №232/16248 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.п.2,3 якого розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття у разі, коли: під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації.

Таким чином, судом встановлено, що Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості наділений повноваженнями щодо звернення до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 суми коштів витрачених Центром зайнятості на її навчання у розмірі 2107,10грн.

Зокрема, як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 16.12.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного, в якій просив зареєструвати його як безробітного відповідно до Закону України "Про зайнятість населення", та призначити виплату допомоги по безробіттю у розмірі передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", з 8-го дня після реєстрації, та, зокрема, повідомив, що через відсутність роботи він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не отримує пенсію на пільгових умовах та за вислугу років, не є суб'єктом підприємницької діяльності, не отримує відповідно до законодавства допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку, допомоги компенсації та/або надбавки по догляду за: дитиною-інвалідом; інвалідом І групи; особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; не є членом особистого селянського господарства; не є фермером або членом фермерського господарства; не навчається на денній (очній) формі навчання.

За результатами розгляду вищеозначеної заяви ОСОБА_1 від 16.12.2014р. Білгород-Дністровським міськрайонним центром зайнятості видано Наказ від 17.12.2014р. №НТ141217 «Про прийняття рішення службою зайнятості, передбачених Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та нормативними актами щодо їх застосування», яким ОСОБА_1 надано статус безробітного з 16.12.2014р.

Судом з'ясовано, що 18.12.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості із заявою, у які просив направити його на курси за професією (спеціальністю) «токар», строком навчання 5,6 місяців.

У зв'язку з чим, 18.12.2014р. між Білгород-Дністровським міськрайонним центром зайнятості та ОСОБА_1 укладено Договір №470/14/1501 про професійне навчання безробітного, відповідно до п.1 якого Територіальний орган направляє Безробітного, ОСОБА_1 в Державний навчальний заклад «Одеський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості» на професійне навчання за професією «токар», для проходження повного курсу підготовки, під конкретне замовлення роботодавця відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм за строком навчання з 19.12.2014р. по 05.06.2015р. Згідно з п.п.3.1.1 означеного Договору від 18.12.2014р. №470/14/1501 про професійне навчання безробітного, у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) Безробітний відшкодовує Територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.

Судом з'ясовано, що 19.01.2015р. на підставі службової записки майстра виробничого навчання ОСОБА_2 від 15.01.2015р., та погоджувального листа з Одеським обласним центром зайнятості №198/34/04 від 19.01.2015р., Державним навчальним закладом «Одеський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості» винесено Наказ №9 «В-СНН» «Про відрахування зі складу слухачів з неповажних причин (за пропуск занять)», яким відраховано з 13.01.2015р. зі складу слухачів групи №47-14, які навчаються за професією 8211 «токар» 2 розряду за договором з Одеським обласним центром зайнятості №366/14 від 12.12.2014р. ОСОБА_1.

З урахуванням вищевикладеного, 05.02.2015р. Білгород-Дністровським міськрайонним центром зайнятості винесено Наказ №44 «Про повернення коштів безробітним та відшкодування вартості наданих соціальних послуг», яким у зв'язку з припиненням професійного навчання ОСОБА_1 без поважних причин у ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості», відповідно до ч.4 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та на підставі довідки ДНЗ «Одеський центр ПТО ДСЗ» від 02.02.2015р. №14/01-25, наказано вжити заходів щодо повернення безробітним ОСОБА_1 коштів у сумі 2352,10грн., витрачених на професійне навчання та проживання.

Також, судом встановлено, що 06.02.2015р. Білгород-Дністровським міськрайонним центром зайнятості на ім'я ОСОБА_1 надіслано Претензію №276/15/06 від 05.02.2015р., у якій останні запропоновано у добровільному порядку повернути до Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості грошові кошти, витрачені на навчання у сумі 2352,10грн.

Так, на думку суду, позовні вимоги Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 2107,10грн., є правомірними, обґрунтованими та такими, що базуються на приписах чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про зайнятість населення" від 5 липня 2012року №5067-VI (зі змінами та доповненнями) до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п.5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013р. №198 (зі змінами та доповненнями) статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", з першого дня реєстрації у територіальному органі на підставі заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у разі відсутності підходящої роботи, підбір якої здійснюється відповідно до статті 46 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про зайнятість населення», кожен має право на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у професійно-технічних, вищих навчальних закладах та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг.

Статтею 9 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом, надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України «Про зайнятість населення», за безробітним, який проходить професійне навчання за направленням територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, зберігається виплата допомоги по безробіттю у розмірах і в строки, що встановлені відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, зокрема, за період з 16.12.2014р. по 12.01.2015р. відповідачу було виплачено допомогу у загальній сумі 2352,10грн.

Разом з тим, відповідних належних доказів на підтвердження сплати відповідачем, визначеної Претензією Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості від 05.02.2015р. №276/15/06 суми заборгованість у загальному розмірі 2352,10грн., чи її оскарження, суду не надано.

Таким чином, відповідно до вищевикладеного, та як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, за ОСОБА_1, з урахуванням часткової сплати, рахується заборгованість по поверненню коштів отриманих, у зв'язку з навчанням у загальному розмірі 2107,10грн.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю зі стягненням з ОСОБА_1 заборгованості по поверненню коштів отриманих, у зв'язку з навчанням у загальному розмірі 2107,10грн.

Керуючись ч.4 ст.122, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2107,10грн., задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості (67701, Одеська обл., м.Білгород-Дністровський, вул.Дзержинського,12, ) до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (р/р №0011 в УДКС у Білгород-Дністровському районі,МФО 828011, одержувач - Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості) заборгованість у розмірі 2107(дві тисячі сто сім)грн. 10коп.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили у разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.