Справа № 379/260/15-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/260/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Потеряйко С.А. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г., Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті довідки № 192 від 30 січня 2015 року, виданої Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, про заробітну плату в зоні відчуження та нарахування пенсії; зобов'язання прийняти довідку № 192 від 30 січня 2015 року, видану Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, провести перерахунок та виплачувати пенсію з червня 2014 року відповідно до вказаної довідки.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_4 в перерахунку пенсії, відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження № 192 від 30 січня 2015 року, виданої Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, - протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з 30 січня 2015 року відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження № 192 від 30 січня 2015 року, виданої Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, та з урахуванням можливості вирішення справи на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вирішила справу розглянути у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 03 лютого 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області із заявою про перерахунок його пенсії на підставі відомостей про фактичну заробітну плату в зоні відчуження, з якої визначається пенсія, зазначених у довідці № 192 від 30 січня 2015 року.

Листом № 1031/03 від 09 лютого 2015 року відповідачем повідомлено позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії на підставі відомостей про фактичну заробітну плату в зоні відчуження, з якої визначається пенсія, зазначених у довідці № 192 від 30 січня 2015 року.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, позивачу, відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено II групу інвалідності.

ОСОБА_4 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області та отримує пенсію згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з постановою Таращанського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року у справі № 379/1937/14-а, яка набрала законної сили 16 січня 2015 року, зобов'язано Таращанський РВ ГУ МВС України в Київській області видати позивачу відповідну довідку для пред'явлення її до органів Управління пенсійного фонду України для нарахування пенсії з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів СРСР і ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року щодо роботи у вихідний день.

На виконання постанови Таращанського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року у справі № 379/1937/14-а Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області видано довідку № 192 від 30 січня 2015 року про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно з п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Згідно з пп. 4 п. 3 вказаного Порядку, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності відмови у проведенні перерахунку пенсії згідно з відомостями про фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія, зазначеними у довідці № 192, виданій 30 січня 2015 року Таращанським МВ ГУ МВС України в Київській області, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на підставі відомостей про фактичну заробітну плату в зоні відчуження, з якої визначається пенсія, зазначених у довідці № 192, виданій 30 січня 2015 року, діяв з порушенням наведених норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області залишити без задоволення, постанову Таращанського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.