Справа № 804/3721/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/3721/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2015 року

справа № 804/3721/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Пасічник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інмарко ЛТД» до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Інмарко ЛТД» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області по проведенню документальної невиїзної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інмарко ЛТД», за результатами якої складено акт від 28 січня 2014 року №58/20-36-22-03-07/38160508 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інмарко ЛТД» (код за ЄДРПОУ 38160508) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 1 вересня 2013 року по 30 листопада 2013 року;

- визнати протиправними дії Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо коригування (виключення) на підставі акту від 28 січня 2014 року №58/20-36-22-03-07/38160508 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інмарко ЛТД» (код за ЄДРПОУ 38160508) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 1 вересня 2013 року по 30 листопада 2013 року, з електронної бази даних «Автоматизована система «Податковий блок» та інших електронних баз та систем даних, суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Інмарко ЛТД» у податкових деклараціях за період вересень 2013 року - листопад 2013 року;

- зобов'язати Індустріальну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Інмарко ЛТД» (код за ЄДРПОУ 38160508), зазначених останнім в податкових деклараціях з вересня 2013 року по листопад 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковим органом складено Акт про неможливість проведення зустрічної звірки, при цьому зміст цього акта свідчить, що податковий орган провів не передбачену у плані роботи перевірку, натомість, підстав для проведення невиїзної перевірки не було; в акті зроблено висновок про здійснення господарських операцій без мети настання реальних правових наслідків; на підставі висновків акта здійснені корегування показників податкової звітності позивача в електронних базах.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інмарко ЛТД» до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області задоволено частково.

Визнано протиправними дії Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо коригування (виключення) на підставі Акту від 28 січня 2014 року №58/20-36-22-03-07/38160508 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інмарко ЛТД» (код за ЄДРПОУ 38160508) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 1 вересня 2013 року по 30 листопада 2013 року, з електронної бази даних «Автоматизована система «Податковий блок» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Інмарко ЛТД» у податкових деклараціях за період вересень 2013 року - листопад 2013 року.

Зобов'язати Індустріальну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності ТОВ «Інмарко ЛТД» (код за ЄДРПОУ 38160508), зазначених останнім в податкових деклараціях з вересня 2013 року по листопад 2013 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що коригування сум податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів може здійснюватись лише після узгодження податкових зобов'язань шляхом надання платником ПДВ уточненої декларації або шляхом винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення, що здійснюється після відповідного узгодження, також підставою для корегування посадовими особами податкового органу вказаних сум може бути встановлення факту допущення працівником податкового органу помилок при введенні до електронної бази податкової звітності інформації із податкової звітності. При цьому, акти, складені відповідачем за результатами проведених перевірок або звірок, не є підставою для коригування в електронній базі податкової звітності задекларованих платником податків показників.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції податковим органом подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що під поняттям «корегування» розуміється «зміна» або «виправлення». Контролюючий орган об'єктивно не може надати докази корегування даних податкової звітності позивача за результатами складення акту перевірки, оскільки таке корегування не здійснюється та здійснюватись не може. Відображення в інформаційних базах результатів податкового контролю щодо платника податків не є корегуванням податкової звітності, а є лише відомостями щодо фактів, які об’єктивно мали місце – про проведення перевірки, про її результати. При цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, які він самостійно визначив.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що Податковим кодексом, у відповідності до ст. 73.5, передбачено право податкового органу проводити зустрічні звірки з метою отримання податкової інформації. Поряд з цим методичними рекомендаціями затверджено зразок форми акта про неможливість проведення зустрічної звірки. В Акті про неможливість проведення зустрічної звірки лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин. Вважає, що податковий орган не здійснив заходів, передбачених ст.. 201.6ПКУ не повідомив платника податків про наявність розбіжностей в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних з даними контрагентів. Посилається на те, що зустрічна звірка не є перевіркою. За результатом зустрічної звірки складається довідка, яка надається у 10-ти денний строк. Складання акта за результатами проведення зустрічної звірки не передбачено законодавством. Коригування сум податкових зобов’язань може здійснюватися лише після узгодження податкових зобов’язань шляхом надання уточненої декларації або шляхом винесення податкового повідомлення-рішення. Оскільки податкове повідомлення-рішення не приймалося, то податкові зобов’язання не узгоджувалися, тому податковим органом безпідставно було відкореговано показники податкової звітності.

Учасники процесу в судове засіданні не з’явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Представником позивача надано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак, доказів підтвердження поважності причин не можливості прибуття в судове засідання не надано, у зв’язку з чим, відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Індустріальною ОДПІ м. Харкова направлено запит до платника податків про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо здійснення фінансово-господарської діяльності №5904/10/20-36-15-01-14 від 19.11.2013 року. Поштовий конверт повернувся 18.12.2013 року з позначкою «нет такого адреса». У зв’язку з чим податковим органом складено Акт від 28.01.2014 року №58/20-36-22-03-07/38160508 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Інмарко ЛТД» щодо документального підтвердження господарських відносин та їх реальності та повноти відображення в обліку за період вересень-листопад 2013 року»; податкове повідомлення-рішення не приймалось.

Натомість, з позицією суду першої інстанції про можливість часткового задоволення позову колегія суду апеляційної інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

Згідно пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПКУ).

Відповідно до статті 71 ПКУ інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПКУ для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 ПКУ зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Механізм проведення органами податкової служби зустрічних перевірок регламентується Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних перевірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 (далі - Порядок).

Згідно матеріалів справи складено Акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Інмарко ЛТД» щодо документального підтвердження господарських відносин та їх реальності та повноти відображення в обліку за період вересень-листопад 2013 року» від 28.01.2014 року №58/20-36-22-03-07/38160508 (а.с. 13-27 т. 1); податкове повідомлення-рішення не приймалось.

Методичними рекомендаціями затверджено зразок форми акта про неможливість проведення зустрічної звірки.

Так, ДПА України видала Наказ від 22 квітня 2011 року N 236 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок». У п.4.4. методичних рекомендацій, вказано, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб`єкта господарювання, зокрема у зв`язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб`єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

При подальшому залученні суб`єкта господарювання (посадових осіб суб`єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Інформація, зазначена в Акті «про неможливість проведення звірки» внесена податковим органом до Системи автоматизованого зіставлення податкових зобов’язань у розрізі контрагентів.

Дана інформація є відображенням дій податкового інспектора, і не породжує правових наслідків для платника податків, тому такий акт не порушує прав платника податків.

Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації, яка відображена в акті, не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПКУ колегія суддів апеляційної інстанції дійшла такого правового висновку: для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Суд першої інстанції відмовив позивачу в частині задоволення позову про визнання протиправними дій контролюючого органу зі складення спірного акта, у зв'язку з чим виключення з бази даних інформації, внесеної на підставі цього акта, є необґрунтованим.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення ДПІ суб'єктивного оціночного судження щодо наявності з боку платника податків порушень податкового законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту.

Внесення податковим органом до електронної бази інформації, вказаної в акті є службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги є безпідставними.

Дана правова позиція також висловлена в рішенні Верховного Суду України від 09.12.2014 року у справі № 21- 511а14.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість задоволення позову в частині визнання протиправними дій податкового органу щодо корегування показників та зобов’язання відновити показники в електронній базі даних.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в інформаційні бази податковий орган може вносити саме добуту інформацію, яка викладена в акті, а не висновки, зроблені податковим органом в акті (зокрема в спірному Акті розділ «висновки» відсутній).

Також слід зазначити, що відображення в інформаційних базах результатів податкового контролю щодо платника податків не є корегуванням податкової звітності, а є лише відомостями (інформацією) щодо фактів, які мали місце (проведення перевірки, проведення звірки, результати контролю). При цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, які він самостійно визначив.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, то постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись п. 3 ч.1. ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області – задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інмарко ЛТД» до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати

В задоволенні позову – відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна