Справа № 468/1653/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2015 р. м. Київ К/800/39934/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області на постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області про визнання рішення протиправним та скасування, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

08 серпня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 28 листопада 2011 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 10 березня 2011 року.

Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення від 28 листопада 2011 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 25 серпня 2011 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач просив в її задоволенні відмовити, а судові рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що позивач 25 серпня 2011 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області з заявою про призначення йому пенсії відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області своїм рішенням від 28 листопада 2011 року відмовило в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на те, що поданими документами не підтверджується пільговий стаж позивача за період роботи з 1984 року по 1997 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, щодо часткового задоволення позову.

Колегія суддів вважає такий висновок передчасним.

Згідно із пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 1, 2, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (далі - Порядок).

Крім того, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Судами встановлено, що позивач працював повний робочий день в будівельному управлінні № 4 Акціонерного товариства фірми «Укргазбуд» на будівництві нових споруд (магістральних газопроводів) з 03 липня 1984 року по 24 травня 1985 року на посаді майстра, з 25 травня 1985 року по 30 листопада 1986 року - виконавцем робіт, з 01 грудня 1986 року по 25 січня 1991 року майстром, які надають право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 постанови КМ СРСР від 22 серпня 1956 № 1173; з 26 січня 1991 року по 30 вересня 1992 року позивач працював на посаді майстра, яка надає право на пенсію за списком № 2 постанови КМ СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Пільговий стаж позивача підтверджується довідкою № 1 від 01 серпня 2011 року будівельного управління № 4 Акціонерного товариства фірми «Укргазбуд».

При цьому уточнююча довідка, яку надав позивач, за своєю формою та змістом відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 637 від 12 серпня 1993 року.

За таких обставин, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Однак, задовольняючи позов в частині неправомірності та скасування рішення відповідача від 28 листопада 2011 року і зобов'язуючи останнього провести нарахування і виплату позивачу пільгової пенсії з 25 серпня 20011 року, суди не звернули увагу на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 11 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі поданої заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строк4 звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Між тим, суди попередніх інстанції не визначили, з якого дня обчислюється строк звернення до адміністративного суду, чи пропущений цей строк і з яких причин.

Із матеріалів справи вбачається, що на протязі 2012 - 2013 роках позивач неодноразово звертався до вищестоящого органу Пенсійного фонду України та інших органів державної влади із скаргами щодо порушення його прав. При цьому, до суду з адміністративним позов він звернувся 08 серпня 2013 року.

Отже, для правильного вирішення цього спору, судам необхідно визначити з якого моменту права позивача підлягають захисту з врахуванням того, що пенсійні виплати є періодичними платежами.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 Кас України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: