Справа № 485/307/15-а
Суддя: Кішковська З. А.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/7/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю: редставника позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - Музики Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання протиправним рішення і зобов"язання вчинити певні дії, В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним рішення Управління пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 23 січня 2015 року про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком.

На обґрунтування своїх вимог послалася на те, що за досягнення віку п"ятидесяти років, наявності стажу роботи понад двадцять років, з них більше десяти років із зайнятістю повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці на посаді кочегара Колійної машинної станції №127 Одеської залізниці, отримала право на пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, затвердженого Постановою РМ СРСР від 22 серпня 1956 року, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Проте, відповідач відмовив у призначенні такої пенсії, пославшись на відсутність документального підтвердження відповідних умов праці за результатами проведення атестації робочих місць.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, ОСОБА_3 також просила суд зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області призначити їй виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 16 січня 2015 року, тобто з дня подачі заяви про перерахунок.

У ході судового розгляду представник позивачки позов підтримав.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала. Пояснила, що при зверненні до управління ПФУ за перерахунком пенсії з одного виду на інший, позивачка не надала на підтвердження пільгового стажу уточнюючої довідки, передбаченої п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши представлені докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка м.Снігурівка Миколаївської області, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області як отримувач пенсії по інвалідності з 09 грудня 2014 року.

16 січня 2015 року позивачка подала заяву про перерахунок пенсійних виплат з переведенням на інший вид пенсії, а саме за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ щодо періоду роботи на Колійної машинної станції №127 ВСП ДП "Одеська залізниця" у якості кочегара.

Відповідно до п.2 розділу ХУ "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV2, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За записами трудової книжки (а.с.6-7) ОСОБА_3 з 17 жовтня 1983 року до 12 грудня 1997 року працювала кочегаром на Колійної машинної станції №127 ВСП ДП "Одеська залізниця". В трудовій книжці відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, відсутні.

Згідно п.20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

На підтвердження пільгового стажу ОСОБА_3 представила довідку Колійної машинної станції №127 ВСП ДП "Одеська залізниця", у якій зазначено, що позивачка працювала повний робочий день на посаді кочегара з 17 жовтня 1983 року по 12 грудня 1997 року, що відповідає записам у трудовій книжці і виконувала роботи по нагріву води з використанням котла на твердому паливі.

Довідка не відповідає вимогам вищенаведеного Порядку і не містить даних про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. Допитаний свідком ОСОБА_4 вказав, що довідку від Колійної машинної станції №127 ВСП ДП "Одеська залізниця" було надано на заяву позивачки у довільній формі і така не являється пільговою.

Атестація робочого місця позивачки за умовами праці не провадилася і відсутня інформація щодо наявності обов'язкових умов праці, за яких вона має право на зарахування періоду роботи до пільгового стажу відповідно до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Списки, що були чинними на період роботи позивачки, затверджувалися Постановами РМ СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року та від 26 січня 1991 року за №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" і не містять професії (посади) - кочегар. У розділі залізничного транспорту це "кочегар паравозів і кочегар паравозів у депо", у розділі загальних професій - "кочегари технологічних печей, виробничих котельних і печей".

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства: проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обгрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як зазначено у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах ВСУ від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14).

З огляду на наведене відмова управління ПФУ зарахувати період роботи позивачки на посаді кочегара у Колійної машинної станції №127 ВСП ДП "Одеська залізниця" до пільгового стажу внаслідок не перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2 та непроведенyя атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою і відповідає закону. За таких обставин суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог і ухвалює про відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 160-167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання протиправним рішення і зобов"язання вчинити певні дії, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана учасниками провадження на ім"я Одеського апеляційного адміністративного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя