Справа № 814/216/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

12 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/216/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

при секретарі судового засідання - Вишневській А.В.

за участю представника апелянта - Морозова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Вознесенського міськрайонного центру зайнятості на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року в адміністративні справі за позовом Вознесенського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року Вознесенський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року закрито провадження у справі, оскільки судом першої інстанції встановлено, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предмет судового розгляду не пов'язаний з публічно-правовим спором, а тому справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, Вознесенський міськрайонний центр зайнятості в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, суддя місцевого суду порушив вимоги КАС України, що є підставою для скасування ухвали про закриття провадження та постановлення нової ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, згідно з п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визнання підсудності цивільних судів», центр зайнятості як орган державної влади має право на звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з метою реалізації наданих йому ч.3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повноважень. Оскільки у такому разі виникає спір за зверненням суб'єкта владних повноважень їх приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, встановленому законом, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що до Вознесенського міськрайонного центру зайнятості (далі - МРЦЗ) з метою пошуку роботи звернувся ОСОБА_3.

Згідно з наказом Вознесенського МРЦЗ № НТ090813 від 13 серпня 2009 року ОСОБА_3 був наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю у відповідності з пунктами 1, З, 4 статті 22, та пункту 1 статті 23 Закону України "Про ЗДССВБ".

Як безробітний відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості по 07 травня 2010 року і був знятий з обліку у зв'язку з поданням відповідачем письмової заяви про відмову від послуг служби зайнятості, на підставі наказу Вознесенського МРЦЗ № НТ100507 від 07 травня 2010 року.

Допомога по безробіттю відповідачу була припинена на тій же підставі, відповідно до підпункту 10 пункту 1 статті 31 Закону України "Про ЗДССВБ", тобто з 07 травня 2010 року.

Відповідно до листа Управління пенсійного Фонду України в місті Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області від 14 січня 2014 року № 423/07, направленого директору Вознесенського МРЦЗ, ОСОБА_3 працював в компанії "Спарта" протягом березня - травня 2010 року, тобто у період перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю, а саме з 06 березня 2010 року по 07 травня 2010 року.

В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 1016,12 грн.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з відсутності у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції. Зазначена позиція суду ґрунтується на тому, що фактично предметом спору є вимога до фізичної особи про відшкодування шкоди за відсутності публічно-правового спору. Однак судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центри зайнятості уповноважені звертатися до суду у випадку не повернення безробітними коштів, отриманих ними як допомога по безробіттю, які підлягають поверненню.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що центр зайнятості, звертаючись із вимогою про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними, здійснює владні управлінські функції на виконання повноважень у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та діє як суб'єкт владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України.

Оскільки в даному випадку спір виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізував у спірних правовідносинах наданих йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно повернення коштів, виплачених позивачу в якості допомоги по безробіттю, то, на думку колегії суддів, справу за даним позовом належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином судова колегія дійшла висновку, що підстави для закриття провадження у справі на підставі ст. 157 КАС України у суду першої інстанції були відсутні.

Оскільки при винесенні ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції, відповідно до п. 4 ст. 204 КАС України, приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Вознесенського міськрайонного центру зайнятості - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року - скасувати.

Направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин