Справа № 810/6228/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6228/14 Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко А.В. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області, які виразилися у наданні відповіді не по суті запиту ОСОБА_2 від 26.08.2014 року на отримання публічної інформації;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області повторно розглянути запит ОСОБА_2 від 26.08.2014 року на отримання публічної інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області щодо ненаправлення до належних розпорядників - Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, 13) або Міністерство соціальної політики України (01601, місто Київ, вулиця Еспланадна, 8/10), яке готувало проект Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» запиту ОСОБА_2 від 26.08.2014 року на отримання публічної інформації;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області розглянути питання щодо направлення до належних розпорядників - Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, 13) або Міністерство соціальної політики України (01601, місто Київ, вулиця Еспланадна, 8/10), яке готувало проект Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» запиту ОСОБА_2 від 26.08.2014 на отримання публічної інформації у відповідності до вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, повідомлені належним чином про час та місце апеляційного розгляду, що не перешкоджає вирішенню спірного питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постанову суду слід залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 26.08.2014 року надіслав відповідачу запит про отримання публічної інформації, в якому просив надати відповідь про те, чи діє підпункт 5 пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині визначення права на пенсію по втраті годувальника.

Вказаний запит, отриманий Управлінням Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області 28.08.2014 року та зареєстрований за вхідним № 4.

Листом відповідача від 29.08.2014 року № 3831/08 позивачу надано відповідь на запит.

З тексту відповіді вбачається, що Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області не володіє і не зобов'язане володіти відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, інформацією, щодо якої було зроблено запит.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 року № 376 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним», Держатель реєстру - Мін'юст, який розробляє організаційні та методологічні принципи ведення Реєстру, приймає рішення про включення нормативно-правових актів до Реєстру, здійснює їх опрацювання, ідентифікацію, класифікацію, відповідає за автентичність та контрольний стан еталонних текстів, забезпечує внесення нормативно-правових актів до еталонного фонду і його збереження та здійснює контроль за наданням інформації з Реєстру.

Тому, позивачу було запропоновано звернутися до Міністерства юстиції України за адресою: 01001, місто Київ, вулиця Городецького, 13, або до Міністерства соціальної політики України: 01601, місто Київ, вулиця Еспланадна, 8/10, яке готувало проект Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Позивач, не погодившись з відповіддю відповідача на запит про отримання публічної інформації, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що позивач просив надати відповідь на питання, чи діє п.п. 5 п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3668-VІ від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині визначення права на пенсію по втраті годувальника.

Як встановлено судом першої інстанції, запит позивача на отримання інформації від 26.08.2014 року фактично був повторним, оскільки 19.04.2014 року позивач направляв відповідачу запит аналогічного змісту.

Позивач, не погодившись з відповіддю відповідача, викладену у листі від 28.04.2014 року № 1800/02, звертався до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управлінням Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.06.2014 року у справі № 810/3257/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014 року, було визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі, які виразилися у наданні відповіді не по суті запиту ОСОБА_2 від 19.04.2014 на отримання публічної інформації; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі повторно розглянути запит ОСОБА_2 від 19.04.2014 року на отримання публічної інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та надати відповідь заявнику по суті запиту; визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі щодо ненадання роз'яснення ОСОБА_2 про право та порядок оскарження дій та рішень органу Пенсійного фонду України при розгляді запиту про доступ до публічної інформації та визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі щодо надання відповіді на запит ОСОБА_2 від 19.04.2014 року на отримання публічної інформації з порушенням встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» строку, у задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

У зв'язку з викладеним, до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області 28.08.2014 від позивача надійшов повторний запит на отримання публічної інформації.

На виконання рішення суду від 25.06.2014 у справі № 810/3257/14, відповідачем було надано повторну відповідь від 29.08.2014, що є предметом розгляду даної адміністративної справи.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи встановлено, що відповідачем у надісланому позивачу листі від 29.08.2014 № 3831/08 не надано інформацію щодо поставлених питань, а роз'яснено норми законодавства і зазначено органи, що володіють вказаною інформацією. Даний факт свідчить про те, що відповідач повної відповіді по суті запиту не надав.

За змістом ч. 2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у випадку коли розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача відповідно до ч. 3 ст. 22 закону України «Про доступ до публічної інформації», що не було зроблено відповідачем.

В порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VI, відповідач, не звернувши увагу на зазначену норму Закону, не виконав обов'язок, передбачений ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при розгляді запиту позивача відповідачем не дотримано вищезазначених вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області надало відповідь не по суті запиту позивача та зобов'язане було направити даний запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це громадянина ОСОБА_2

Ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються вимоги його апеляційної скарги, і не довів правомірності своїх дій.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно часткового задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 24.03.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.