Справа № 826/1285/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 березня 2015 року № 826/1285/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Шулежка В.П.,

судді Амельохін В.В.,

судді Погрібніченка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) до Державної виконавчої служби України (надалі - ДВС України, відповідач 1), головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни (надалі - державний виконавець, відповідач 2) про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов'язання державного виконавця винести постанову про зняття арешту з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є переможцем прилюдних торгів, за результатами яких придбав вказану квартиру, проте відповідач в порушення норм законодавства не зняв із зазначеної квартири арешт.

Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача 2 із заявами про зняття арешту, однак, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року, арешт із вказаної квартири не знятий.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та зазначив, що державним виконавцем у встановленому законом порядку знято арешт із зазначеної квартири і подано відповідну заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Представник відповідача 2 у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень суду не надав.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведені електронні прилюдні торги з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки), за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами торгів підписано протокол №2248 від 26.08.2014р., згідно якого переможцем зазначених торгів визнаний ОСОБА_1

Позивачем на рахунок ДВС України сплачені кошти у повному обсязі в сумі 2 235 274,00 грн.

За результатами торгів складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №457/5 від 09.09.2014р., що став підставою для отримання позивачем свідоцтва про придбання позивачем майна з прилюдних торгів.

В подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видано свідоцтво від 09.10.2014р. про право власності ОСОБА_1 на зазначену квартиру.

Постановою державного виконавця від 03.10.2014р. ВП №34721493 повернуто виконавчий документ стягувачу у зв'язку із тим, що коштів, які надійшли від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Пунктом 2 вказаної постанови від 03.10.2014р. ВП №34721493 знято арешт з майна боржника, що накладений постановою від 22.05.2014р. ВП №34721493.

Також, державним виконавцем до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві подано заяви від 09.10.2014р. та від 13.01.2015р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проте державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації припинення арешту на зазначену квартиру.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положеньЗакону України «Про іпотеку».

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. №898-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченоїЗаконом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно ст. 45 Закону України «Про іпотеку» за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки.

У протоколі зазначаються: опис придбаного покупцем предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки; ціна продажу предмета іпотеки; інформація про покупця предмета іпотеки; день, до якого покупець повинен повністю сплатити ціну продажу предмета іпотеки; банківський рахунок органу державної виконавчої служби для переказу покупцем ціни продажу предмета іпотеки.

Згідно ст. 46 Закону України «Про іпотеку» переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу перераховує кошти за придбане на торгах майно на зазначений у протоколі банківський рахунок органу державної виконавчої служби.

Гарантійний внесок, сплачений покупцем до початку прилюдних торгів, зараховується до ціни продажу. Іншим учасникам внесена сума повертається протягом трьох робочих днів з дня закінчення прилюдних торгів. Гарантійний внесок також підлягає поверненню, якщо торги не відбулися.

Якщо покупець не внесе всієї належної до сплати суми в десятиденний строк, гарантійний внесок йому не повертається, а наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів. За його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися. Гарантійний внесок не повертається також учаснику торгів, який став переможцем торгів, але відмовився підписати протокол.

Відповідно до статті 47 вказаного Закону протягом п'яти робочих днів з дня надходження платежу від покупця предмета іпотеки спеціалізована організація надсилає державному виконавцю повідомлення про здійснення такої оплати разом з документами, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до цього Закону. На вимогу державного виконавця для перевірки дотримання порядку проведення прилюдних торгів спеціалізована організація зобов'язана подати державному виконавцю повну та достовірну інформацію і документи, що стосуються організації і проведення торгів.

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання державним виконавцем повідомлення та документів, визначених частиною першою цієї статті, державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки, в якому зазначаються: назва виконавчого документа, на підставі якого здійснено реалізацію предмета іпотеки, його номер та дата видачі, найменування органу (посадової особи), який видав документ; відомості про іпотекодержателя та іпотекодавця; стисла характеристика та місцезнаходження предмета іпотеки; назва спеціалізованої організації, яка проводила прилюдні торги, дата та місце їх проведення; відомості про покупця; початкова ціна предмета іпотеки та ціна продажу; сума коштів, перерахована спеціалізованій організації за придбаний предмет іпотеки, та дата їх перерахування; відомості про те, що прилюдні торги відбулися з дотриманням вимог цього Закону.

Акт про реалізацію предмета іпотеки підписується державним виконавцем, затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою цього органу та не пізніше наступного дня надсилається до спеціалізованої організації, яка проводила прилюдні торги.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 2 у відповідності до вимог чинного законодавства складено протокол №2248 від 26.08.2014р. проведення електронних торгів, згідно яких переможцем визнаний ОСОБА_1 та акт про реалізацію предмета іпотеки №457/5 від 09.09.2014р.

Згідно п.4 розділу 8 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014р. № 656/5 після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Не пізніше наступного робочого дня з дня затвердження акта про проведені електронні торги державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна.

Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Судом встановлено, що державним виконавцем винесено постанову від 03.10.2014р. ВП №34721493 про повернення виконавчого документа стягувачеві, і пунктом 2 вказаної постанови знято арешт з майна боржника, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім того, у відповідності до зазначених положень чинного законодавства державним виконавцем подано відповідні заяві від 09.10.2014р. та від 13.01.2015р. до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Проте, рішенням державного реєстратора Головного управління юстиції у м. Києві Пилипчука В.А. від 13.01.2015р. відмовлено у державній реєстрації припинення арешту на зазначену квартиру у зв'язку із тим, що державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності та таке майно за новим правонабувачем.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що державним виконавцем виконано покладені на нього чинним законодавством обов'язки та вчинено усі необхідні дії для зняття арешту із зазначеної квартири, зокрема, винесено відповідну постанову про зняття арешту та подано відповідну заяву до органів державної реєстрації прав та їх обтяжень.

В той же час, правомірність дій державного реєстратора Головного управління юстиції у м. Києві Пилипчука В.А. щодо відмови у проведенні державної реєстрації припинення арешту на зазначену квартиру не є предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Таким чином суд вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права шляхом оскарження дій державного виконавця, а отже, позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку ДВС України доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя В.В. Амельохін

Суддя І.М. Погрібніченко