Справа № 816/5101/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/5101/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представників позивача - Порубльового С.В., Бабко Ю.О.,

представника відповідача - Мосієнко В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Атом" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, посадових осіб Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2014 року позивач Приватне акціонерне товариство "Атом" (надалі - ПрАТ "Атом", Товариство) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач), посадових осіб Кременчуцької ОДПІ, в якому, з урахуванням доповнень та уточнень, просить скасувати податкове повідомлення-рішення №/2916 від 12.12.2014, яким платнику збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість (надалі - ПДВ) в загальному розмірі 5 296 583,75 грн., а також визнати протиправними дії головних державних ревізорів-інспекторів відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Кременчуцької ОДПІ Гуменюка Олега Валерійовича та Плохотніченко Ірини Олексіївни, пов'язані зі складенням акту №2726/16-03-22-02-12/25163708 від 28.11.2014 "Про результати виїзної позапланової перевірки ПрАТ "Атом" з питання дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за період серпень - вересень 2014 року", які полягають у проведенні перевірки без правових підстав, безпідставному та протиправному внесенні недостовірних відомостей до акту перевірки, використанні недостовірних даних, неправомірному складанні висновку про результати перевірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено права та законні інтереси ПрАТ "Атом" у сфері публічно-правових відносин через безпідставне донарахування грошового зобов'язання з ПДВ, так як право на формування податкового кредиту з ПДВ за операціями з придбання електронного обладнання у ТОВ "Астораль" підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, а також обставинами використання придбаного обладнання у власній господарській діяльності. Посилається на те, що результати зустрічних звірок контрагентів у ланцюгу постачання не можуть бути достатньою підставою для донарахування грошових зобов'язань добросовісному платнику податків.

Відповідач позов не визнав. У наданих суду письмових запереченнях стверджував, що угода, укладена між ПрАТ "Атом" та контрагентом-постачальником ТОВ "Астораль" не спрямована на здійснення реальних господарських операцій, а надані на перевірку первинні документи не підтверджують факт здійснення поставки, оскільки договір поставки містить недоліки в частині визначення його істотних умов, товарно-транспортні накладні ґрунтуються на недостовірних відомостях, а відсутність доказів прийняття товару на склад, його зберігання та подальший рух свідчить про недоведеність факту використання товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності. До того ж довідкою Любашівської ОДПІ ГУ Міндоходів Одеської області "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Астораль" щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ПП "Біамід" та ПрАТ "Атом", їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.08.2014 по 31.08.2014" від 06.11.2014 №66/2200/39260249 за результатами звірки ТОВ "Астораль" не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з ПП "Біамід" та подальшої реалізації ПрАТ "Атом".

У судовому засіданні представники сторін примирення не досягли, наполягаючи кожен на своєму.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що юридична особа ПрАТ "Атом" (ідентифікаційний код 25163708; місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Красіна, 3) зареєстроване 23.01.1998, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 1 000385 (а.с. 125). ПрАТ "Атом" перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 29.01.1998 за № 3927, де зареєстроване платником ПДВ з 06.02.1998 (т.1 а.с. 124).

Наказом в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ від 17.11.2014 №3331 у зв'язку з отриманням інформації про можливі порушення платником податків - ПрАТ "Атом" податкового законодавства, а також наданням пояснень на запити податкового органу без їх повного документального підтвердження, в порядку пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України призначено проведення позапланової виїзної перевірки ПрАТ "Атом" з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за період серпень, вересень 2014 року (т. 1 а.с. 168).

На підставі даного наказу робочою групою Кременчуцької ОДПІ у складі головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Гуменюком О.В. та головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Плохотніченко І.О. у термін з 17.11.2014 по 21.11.2014 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ "Атом" по питанню дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за період серпень-вересень 2014 року, результати якої оформлено актом від 28.11.2014 №2726/16-03-22-02-12/25163708 (т. 1 а.с. 16-22).

Вказаним актом зафіксовано порушення ПрАТ "Атом" приписів пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, п. 201.1, 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено факт заниження ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету в сумі 4 235 453,00 грн, у т.ч. за серпень 2014 року в сумі 2 296 105,00 грн, вересень 2014 року в сумі 1 939 348,00 грн та зменшення від'ємного значення (р. 19) на суму 1 819,00 грн, у т.ч. за вересень 2014 року в сумі 1 819,00 грн.

В матеріалах справи наявна копія відповіді Кременчуцької ОДПІ від 12.12.2014 №31607/10 на заперечення ПрАТ "Атом" на акт перевірки, за наслідками розгляду якого та з урахуванням нової звітної податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 від 17.10.2014 № остаточні висновки акту перевірки від 28.11.2014 №2726/16-03-22-02-12/25163708 сформульовані наступним чином: перевіркою встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, п. 201.1, 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету в сумі 4 237 267,00 грн, у т.ч. за серпень 2014 року в сумі 2 296 100,00 грн, вересень 2014 року в сумі 1 941 167,00 грн (т. 1 а.с. 27-28).

На підставі даного акту Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №/2916 від 12.12.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 5 296 583,75 грн., в тому числі 4 237 267,00 грн - за основним платежем та 1 059 316,75 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с. 15).

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи спірний акт індивідуальної дії на предмет його відповідності критеріям правомірності, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що фактичною підставою для висновку про завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ є твердження податкового органу про безтоварність операцій з придбання матеріалів та комплектуючих у контрагента - ТОВ "Астораль". Мотивуючи свою правову позицію, відповідач посилається на встановлені перевіркою факти порушення платником податків вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, п. 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Податковий кредит, за змістом пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Так, згідно з пунктом 198.1 статті 198 розділу V Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 Кодексу).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п. 198.3 Кодексу).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п. 198.6 Кодексу).

Перевіряючи юридичну сторону висновку перевірки на предмет його відповідності фактичним обставинам справи, суд встановив, що основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури (т. 1 а.с. 125).

Для здійснення основного виду економічної діяльності ПрАТ "Атом" (покупець) 08.08.2014 у м. Кременчук уклав із постачальником ТОВ "Астораль" (смт Зеленогірське Любашівського району Одеської області) договір поставки №06 (т. 1 а.с. 29-30), за умовами якого постачальник зобов'язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати матеріали та комплектуючі, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість яких визначена у рахунках-фактурах постачальника. Пунктом 2.1 вказаного Договору передбачено, що ціна одиниці виміру товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються у рахунках-фактурах постачальника. Згідно з пунктом 3.1 Договору розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковому порядку на підставі відповідного рахунка-фактури постачальника.

З наданих позивачем рахунків-фактури суд встановив, що товаром були блоки інверторні, блоки модульні, модулі додаткового охолодження, автоматичні системи, контакторні модулі в асортименті (т. 1 а.с. 31-41, т. 2 а.с. 158-160).

Розрахунки за Договором між сторонами здійснені у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 42-58) та банківськими виписками (т.2 а.с. 50-63).

На підтвердження права формування податкового кредиту позивач надав суду копії податкових накладних (т. 1 а.с. 71-107) та видаткових накладних (т. 1 а.с. 59-68) на поставку товару всього на суму 21 186 333,34 грн, з яких ПДВ у сумі 4 237 266,66 грн включено до складу податкового кредиту з ПДВ податкових декларацій ПрАТ "Атом" за серпень-вересень 2014 року (т. 1 а.с. 203-217).

Застережень щодо правильності оформлення чи невідповідності змісту вищеперелічених документів первинного бухгалтерського обліку акт податкової перевірки не містить. Не встановлено таких і судом під час судового розгляду.

В той же час акт перевірки містить посилання на недоліки оформлення товарно-транспортних накладних, якими позивач підтверджує факт транспортування придбаного у ТОВ "Астораль" товару (т. 1 а.с. 69-70). Так, перевіркою сфокусовано увагу на обставинах маршруту перевезень, відображеного у даних документах, які здійснювалися у межах міста Кременчука, тоді як продавець товару знаходиться в Одеській області.

У зв'язку з цим слід зазначити, що товарно-транспортна накладна не є обов'язковим первинним документом, що складається під час здійснення господарської операції з поставки товару, а є первинним документом, що лише підтверджує операції учасників транспортних перевезень (вантажовідправника, вантажоотримувача, перевізника), тому її відсутність у покупця товару за наявності належних первинних документів, що підтверджують поставку та оприбуткування товару, не може бути самостійною підставою для висновку про безтоварний характер господарської операцій з поставки товару в цілому.

Обґрунтовуючи необхідність купівлі обладнання та комплектуючих у ТОВ "Астораль", представник позивача пояснив, що зазначений товар був використаний у власній господарській діяльності шляхом його реалізації на користь ТОВ "Геарон" або в якості комплектуючих, або в якості готових виробів з використанням цих комплектуючих, що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання товару за серпень-листопад 2014 року (т. 2 а.с. 78-87), а також тією обставиною, що проведеною перевіркою позивача не виявлено завищення чи заниження податкових зобов'язань, чим підтверджено факт реалізації товару.

З огляду на обставини повідомлені представником позивача та досліджені матеріали справи суд знаходить доведеним саме факт придбання товару у кількості, відображеній у наданих до перевірки податкових накладних.

Разом з цим суд поставив під сумнів задекларований позивачем факт придбання товару саме у ТОВ "Астораль", з метою перевірки якого суд досліджував відповідні мотиви, покладені в основу акту податкової перевірки.

Так, зі змісту акту від 28.11.2014 №2726/16-03-22-02-12/25163708 суд з'ясував, що проведеною перевіркою з використанням АІС "Податковий блок", ЄРПН та іншої наявної інформації встановлено, що основним постачальником ТОВ "Астораль" у серпні - вересні 2014 року є ПП "Біамід". Разом з цим актом Кременчуцької ОДПІ від 21.11.2014 №458/16-03-22-02-12/39276898 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ПП "Біамід" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01.07.2014 по 30.09.2014 згідно постанови слідчого другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР Кременчуцької ОДПІ капітана податкової міліції Мулявки С.О. від 04.11.2014" (т. 2 а.с. 22-43) встановлено факти здійснення ПП "Біамід" діяльності пов'язаної з наданням податкової вигоди третіх осіб. Крім цього до уваги взята інформація, що міститься у довідці Любашівської ОДПІ ГУ Міндоходів Одеської області "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Астораль" щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ПП "Біамід" та ПрАТ "Атом", їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.08.2014 по 31.08.2014" від 06.11.2014 №66/2200/39260249, якою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ "Астораль" з ПП "Біамід" в частині формування податкового кредиту за серпень 2014 року та подальшої реалізації ПАТ "Атом" (т. 1 а.с. 188-196).

У безпосередньому зв'язку з висновками, зробленими під час перевірок контрагентів позивача у ланцюгу постачання товарів, відповідач за наслідками власної перевірки прийшов до висновку, що ПрАТ "Атом" за період з серпня по вересень 2014 року сформовано податковий кредит на підставі даних податкового обліку учасника господарської операції - ТОВ "Астораль" за відсутності дій вказаного учасника, спрямованих на реальне виконання умов договору поставки №06 від 08.08.2014.

Проте суд визнає вказаний висновок Кременчуцької ОДПІ необґрунтованим припущенням з огляду на його недоведеність належними і допустимими доказами та невідповідність нормам права, оскільки чинним законодавством України господарюючий суб'єкт не обтяжений обов'язком щоразу здійснювати перевірку своїх контрагентів на предмет дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть якщо контрагент не виконав свого обов'язку зі сплати податку, або не знаходиться за місцем державної реєстрації, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме відносно цієї особи. Чинне податкове законодавство не ставить право на формування податкового кредиту в залежність від правильності податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від стану розрахунків з бюджетом третіх осіб. Покупець - платник ПДВ не несе відповідальності за податкові зобов'язання продавця.

Вищенаведені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, відображеною у постановах від 01.06.2010 у справі №21-573во10, від 31.01.2011 у справі №21-47а10, де суд зазначив, що коли контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

З огляду на приведене суд не приймає до уваги докази Кременчуцької ОДПІ, які ґрунтуються на висновках перевірок контрагентів позивача.

Іншим мотивом висновку перевірки є посилання на недоліки змістовної частини договору поставки від 08.08.2014 № 06, оскільки, на думку перевіряючого, вказаним договором не досягнуто істотних умов щодо предмету і ціни, чим порушено статтю 638 Цивільного кодексу України, за змістом якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Суд визнає такі твердження безпідставними, оскільки зазначеним договором загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість товару визначена в рахунках-фактурах, а також тією обставиною, що учасники договору, за наслідками його реалізації, не висловили будь-яких претензій одна до одної.

З огляду на сукупність наданих позивачем документальних доказів придбання товарів, суд визнає висновки Кременчуцької ОДПІ про безпідставність віднесення позивачем сум сплаченого ПДВ до складу податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ "Астораль" необґрунтованими припущеннями. Акт Кременчуцької ОДПІ від 28.11.2014 №2726/16-03-22-02-12/25163708 не містить жодного прямого доказу на обґрунтування вини позивача у порушенні правил зайняття господарською діяльністю, не містить безпосереднього аналізу господарських операцій та первинних документів, якими оформлені ці операції. Під час перевірки ревізор не застосував надані йому податковим законодавством механізми оперативного виявлення та відшукання належних доказів недотримання норм податкового законодавства, порушення яких потім інкримінував суб'єкту господарювання, обмежившись лише висновками перевірок контрагентів, що, у свою чергу, буде предметом реагування суду в порядку статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому суд в межах власних повноважень вжив усіх залежних від нього заходів, спрямованих на з'ясування фактичних обставин справи, що пов'язані зі збиранням доказової бази за допомогою способів передбачених Кодексом адміністративного судочинства України. До того ж суд, в силу положень ст. 19 Конституції України, позбавлений можливості та права вчиняти дії та застосовувати прийоми відшукання доказів, які притаманні лише податковим органам. У зв'язку з цим переважна частина прогалин податкової перевірки не може бути усунена судом, що у свою чергу не може слугувати для суду підставою для відмови у вирішенні спору по суті та, як наслідок, залишає перед судом місце для прийняття рішення на підставі лише наявних матеріалів.

Зважаючи на відсутність прямих доказів, які свідчать про порушення платником податків податкової дисципліни, формального підтвердження позивачем вчиненого правочину первинною документацією, суд знаходить необґрунтованими посилання відповідача на порушення платником положень Податкового кодексу України під час формування податкового кредиту за операціями з поставки від ТОВ "Астораль".

Разом з цим суд визнає безпідставними вимоги адміністративного позову щодо визнання протиправними дій посадових осіб Кременчуцької ОДПІ при складанні акту від 28.11.2014 №2726/16-03-22-02-12/25163708, які, на думку позивача, полягають у проведенні перевірки без правових підстав, безпідставному внесенні недостовірних відомостей до акту перевірки, використанні під час перевірки недостовірних документів, неправомірному складенні висновку про результати перевірки, з урахуванням наступного.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом ТОВ "Foods and Goods L.T.D.", платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

З огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Власне наявність самого акту документальної виїзної позапланової перевірки ПрАТ "Атом" від 28.11.2014 вже підтверджує факт допуску до перевірки співробітників контролюючого органу, у зв'язку з чим доводи позивача про порушення процедури її проведення суд визнає неспроможними з доказового боку. Більш того, наявність податкового повідомлення-рішення, сформованого на підставі даного акту, свідчить на користь висновку про те, що належним і достатнім способом захисту порушеного права є оскарження такого рішення в адміністративному чи судовому порядку, яким і скористався позивач, заявивши даний позов.

Щодо тверджень позивача про безпідставне внесення недостовірних відомостей в акт перевірки, використання під час перевірки недостовірних документів, неправомірне складання висновку про результати перевірки суд звертає увагу на пункт 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 №984, відповідно до якого результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка. Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Акт перевірки є засобом документування дій контролюючого органу і не встановлює відповідальності для особи, яка допустила недоліки або порушення, встановлені під час проведення перевірки, не тягне відповідних юридичних наслідків.

Таким чином, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не породжує для позивача певних правових наслідків, а лише відображає суб'єктивні судження.

За таких обставин, у задоволенні позову в даній частині вимог також необхідно відмовити.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності власних висновків по суті нарахованого грошового зобов'язання, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 12.12.2014 №/2916 підлягає скасуванню, а позовні вимоги ПрАТ "Атом" - частковому задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 12.12.2014 №/2916.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Атом" (ідентифікаційний код 25163708) на користь Державного бюджету України (р/р №4002, отримувач коштів: УДКС України у м. Полтаві, 22030001, код отримувача за , банк отримувача: ГУДКС України у Полтавській області, код банку отримувача (МФО): 831019, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Полтавський окружний адміністративний суд ()) залишок належної до сплати суми судового збору у розмірі 1 875 (одна тисяча вісімсот сімдесят п'ять) грн. 72 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23.03.2015.

Суддя Є.Б. Супрун