Справа № 1570/5482/2012
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/5482/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Кипаренко Н.Ю.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю Прокуратури м.Одеси в інтересах позивача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М. про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000грн., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2013р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014р. по справі №1570/5482/2012, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю Прокуратури м.Одеси в інтересах позивача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М. про визнання дій щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 3 від 20.06.2011року та декларації про готовність об'єкту до експлуатації № ОД 7 від 27.10.2011року такими, що не відповідають вимогам законів України; скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 3 від 20.06.2011року і декларації про готовність об'єкту до експлуатації № ОД 7 від 27.10.2011року, та стягнення моральної шкоди у розмірі 4000грн.

Постановою Вищого адміністративного суду від 05.02.2015р. задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1, скасовано Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2013р., та Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014р., ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю прокуратури м.Одеси в інтересах позивача, треті особи ОСОБА_2, начальник Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М. Визнано незаконними дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 3 від 20 червня 2011року та декларації про готовність об'єкту до експлуатації № ОД 7 від 27 жовтня 2011року. Скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 3 від 20 червня 2011року та декларації про готовність об'єкту до експлуатації № ОД 7 від 27 жовтня 2011року. Справу в частині позовних вимог про стягнення з Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області моральної шкоди на користь ОСОБА_1 у розмірі 4000грн. направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

26.02.2015р. означена справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду. У позовній заяві позивач - ОСОБА_1, у тому числі, просить суд стягнути з Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на його користь моральну шкоду у розмірі 4000грн.

Відповідач - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - начальник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М., у судове засідання 19.03.2015р. не з'явились, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, заперечення на позов не надали, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідач - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - начальник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М., у судове засідання не з'явились, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17.06.2011року ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області була подана Декларація про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 код - 1122.1; категорія складності - 1, за результатами розгляду якої контролюючим органом 20.06.2011р. проведено її державну реєстрацію за №ОД 3

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області була подана Декларація про готовність об'єкту до експлуатації з реконструкції квартири АДРЕСА_1 код - 1122.1; категорія складності - 1, за результатами розгляду якої контролюючим органом 27.10.2011р. проведено її державну реєстрацію за №ОД 7.

Так, судом з'ясовано, що позивач - ОСОБА_1 у позовній заяві, серед іншого, просить суд стягнути з Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на його користь моральну шкоду у розмірі 4000грн. посилаючись на те, що кожен має право на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Водночас, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000грн., є безпідставними та необґрунтованими, з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Моральна (немайнова) шкода - наслідки правопорушення, які не мають економічного змісту і вартісної форми і можуть полягати у: 1) фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна (немайнова) шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст.1174 Цивільного кодексу України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Таким чином, враховуючи положення ст.1174 Цивільного кодексу України, що передбачають відповідальність за завдану шкоду незалежно від вини заподіювача, позивач має довести не лише протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Водночас, позивачем - ОСОБА_1 до суду не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем - Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров'я, тощо, а також не надано ґрунтовних пояснень та доказів на підтвердження того, з яких саме міркувань виходив позивач визначаючи спірну суму завданої, за його твердженням, відповідачем, моральної шкоди у розмірі 4000грн.

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь моральної шкоди у сумі 4000грн.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю Прокуратури м.Одеси в інтересах позивача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М. про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000грн., не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю Прокуратури м.Одеси в інтересах позивача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконь П.М. про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000грн., відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.