Справа № 824/223/15-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р. м. Чернівці cправа № 824/223/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоряк У.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Головного управління Держземагенства в Чернівецькій області Одайського Сергія Миколайовича про визнання рішення протиправним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Головного управління Держземагенства в Чернівецькій області Одайського С.М. (далі - відповідач) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 лютого 2015р. державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Одайським С.М. прийнято рішення, яким відмовлено позивачу за його заявою у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установлених Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру - відсутністю рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, при цьому рекомендовано провести контрольні обміри земельної ділянки.

Позивач вважає рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому району Одайського С.М. від 18 лютою 2015р. протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Пояснює, що оскільки орган місцевого самоврядування не прийняв жодне із рішень у відповідності до п.7 ст. 118 Земельного кодексу України, ним здійснено замовлення, укладено угоду, на виконання якої розроблено проект землеустрою, про що повідомлено Чагорську сільську раду.

Позивач повідомляє, що ним державному кадастровому реєстратору подано всі необхідні документи, визначені п.4 ст.24 Закону "Про державний земельний кадастр" і п. 110 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012р. № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру", подані документи відповідають вимогам законодавства, а тому не було правових підстав для прийняття рішення про відмову у внесенні змін до державного земельного кадастру.

Оскільки, за наслідками розгляду поданої заяви від 10 квітня 2014р., Чагорська сільська рада проявила бездіяльність, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або вмотивовану відмову у наданні дозволу по даний час не прийняла, позивачем, відповідно до положень ч.7 ст.118 Земельного кодексу України у визначені терміни замовлено розроблення проекту землеустрою та повідомлено про вказане орган місцевого самоврядування із наданням копії договору.

Тому, вказує позивач, в даному випадку проект землеустрою не буде містити рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що являється застереженням, яке визначено ст. 50 Закону України "Про землеустрій".

Відповідач позов не визнав, в письмових запереченнях, наданих суду повідомив, що Витягом з рішення Чагорської сільської ради від 30.05.2014 року № 462-32/2014 було вирішено заяву ОСОБА_2 тримати на контролі та прийняти рішення після проведення ДТГО "Львівська залізниця" інвентаризації земель, які перебувають у їх користуванні на території Чагорської сільської ради. Даний випадок, стверджує відповідач, не свідчить про мовчазну згоду щодо розгляду заяви ОСОБА_2 Тому, відповідач просив відхилити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали адміністративної справи, встановивши фактичні обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 10 квітня 2014р. позивач звернувся до Чагорської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки у с. Чагор, орієнтованою площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, допоміжних будівель та споруд.

30 травня 2014р. її було винесено на розгляд сесії Чагорської сільської ради, вирішено заяву розглянути, тримати на контролі та прийняти відповідне рішення після проведення ДТГО "Лвівська залізниця" інвентаризації земель, які перебувають у їх користуванні на території Чагорської сільської ради Глибоцького району.

Частиною сьомою статті 118 Земеьного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, сільською радою не прйнято ні рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні мотивовану відмову у його наданні.

Згодом, листом від 09 липня 2014р. позивач повідомив Чагорську сільську раду про початок виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу (прийняття рішення) органом місцевого самоврядування, як це передбачено абз.3 ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, додавши копію договору на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 04 червня 2014р.

Так, в абзаці 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На виконання укладеного договору із ПП "Захід Зем" від 04 червня 2014р., землевпорядною організацією розроблено проект землеустрою земельної ділянки у с. Чагор, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, який на виконання вимог ст.186-1 Земельного кодексу України, отримав позитивні висновки-погодження органу архітектури та містобудування та територіального органу центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Отже, судом встановлено, що позивачем дотримано визначеного Земельним кодексом України порядку для надання йому земельної ділянки у власність за обставин, які склалися.

Позивач 18.02.2015 року звернувся до відділу Держземагенства у Глибоцькому районі з заявою встановленої форми з доданими документами для внесення відомостей до державного земельного кадастру.

18 лютого 2015р. державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Одайським С.М. прийнято рішення за № РВ-015, яким відмовлено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установлених Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру - відсутністю рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, при цьому рекомендовано провести контрольні обміри земельної ділянки.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відтак, дослідивши рішення відповідача на предмет відповідності вище вказаним критеріям, суд доходить висновку про його неправомірність та наявність підстав для його скасування, зокрема, виходячи з наступного.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI) державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок №1051) визначено процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку (пункт 107 Порядку).

Державна реєстрація земельної ділянки, у відповідності до пункту 109 Порядку №1051 здійснюється, зокрема, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

У відповідності до пункту 111 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

- здійснює державну реєстрацію земельної ділянки;

- приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Відповідач у рішенні про відмову у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки як підстави зазначив невідповідність поданих документів статті 50 Закону України "Про землеустрій" та п.п.1 пункту 109 Порядку №1051.

Так, в абз. 3 статті 50 Закону України "Про землеустрій" зазначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом).

Саме на відсутність такого рішення відповідач посилається як на підставу для відмови у державній реєстрації земельної ділянки за заявою позивача.

Однак, суд не погоджується з правомірністю такої підстави, так як стаття 50 Закону України "Про землеустрій" в підпункті щодо наявності в проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок рішення органу самоврядування про надання відповідного дозволу містить примітку "у випадках передбачених законом", яку відповідачем проігноровано.

Таким чином, слід повернутися до того факту, що позивач для отримання такого рішення звертався до Чагорської сільської ради, однак нею не прийнято жодного з двох визначених статтею 118 Земельного кодексу України рішень.

Суд переконаний, що право особи на землю, передбачене Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами - не може ставитися в залежність від бездіяльності органів державної влади чи місцевого самоврядування. Вважає відсутність такого рішення в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки, наданого позивачем - такою, що у відповідності до абзацу 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України дало право позивачу замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, а тому не може бути підставою відмови позивачу у державній реєстрації земельної ділянки.

Таким чином, суд доходить висновку про невідповідність прийнятого відповідачем рішення вище вказаним положенням чинного законодавства.

Позаяк, скасування прийнятого відповідачем рішення не є, на думку суду, захистом порушеного права позивача.

Позивачем заявлено вимогу зобов'язати державного реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Головного управління Держземагенства в Чернівецькій області здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у державному земельному кадастрі із внесенням таких відомостей до Поземельної книги та з присвоєнням кадастрового номеру за ОСОБА_2.

Щодо вказаної вимоги суд вважає за необхідне роз'яснити наступне.

Частиною сьомою статті 9 Закону №3613 визначено, що втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Дану заборону продубльовано у Порядку №1051.

Однак, в пункті 5 Порядку надано визначення значенню "втручання".

Зокрема, під втручанням у діяльність Державного кадастрового реєстратора розуміється прямо не передбачена законодавством дія будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань, яка стосується здійснення Державним кадастровим реєстратором повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Разом з тим, відповідач є суб'єктом владних повноважень, а тому в розумінні КАС України не може мати будь-якого особливого статусу поряд з іншими суб'єктами владних повноважень.

Так, статтею 162 КАС України, передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд може прийняти постанову, якою зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у державному земельному кадастрі.

Крім того, статтею 24 Закону № 3613-VI в частині першій визначено, що Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Тому, суд доходить висновку, що вимога про зобов'язання державного реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Головного управління Держземагенства в Чернівецькій області здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у державному земельному кадастрі із внесенням таких відомостей до Поземельної книги та з присвоєнням кадастрового номеру за ОСОБА_2 - підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Головного управління Держземагенства в Чернівецькій області Одайського С.М. №РВ-015 від 18 лютого 2015 року.

3. Зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Головного управління Держземагенства в Чернівецькій області здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у державному земельному кадастрі із внесенням таких відомостей до Поземельної книги та з присвоєнням кадастрового номеру за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1.

4. Стягнути на користь позивача з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73,08 грн.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі складена 23 березня 2015 р.

Суддя Г.Г. Спіжавка