Справа № 808/6726/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року 10 год. 10 хв. Справа № 808/6726/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Р.В. Сацького,

при секретарі судового засідання А.С. Ярошенко,

за участю представників сторін :

від позивача: не прибув;

від відповідача: Морозова Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_2

до: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

09.10.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоіріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, в якому позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення №1449-15 від 21.06.2014, податкове повідомлення-рішення №1450-15 від 21.06.2014, податкове повідомлення-рішення №1451-15 від 21.06.2014.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення суперечать приписам ч.3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладає на платника податків додатковий обов'язок по сплаті податкового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

Під час судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача надав письмові заперечення на адміністративний позов та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, представником Відповідача в судовому засіданні заявлено про процесуальне правонаступництво у зв'язку з реорганізацією, а саме відповідач просив замінити Державну податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на Державну податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Згідно зі статтею 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій саме мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що оскільки Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області є правонаступником позивача, останній підлягає заміні на свого правонаступника.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

На підставі ст. 160 КАС України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 18.03.2014.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив, що між фізично особою - підприємцем ОСОБА_2 та Запорізькою міською радою був укладений договір оренди землі від 26.06.2009, предметом якого являлась передача позивачу в строкове платне користування земельної ділянки для розташування адміністративної будівлі та проїзду, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На момент передачі земельної ділянки, на ній знаходилась адміністративна будівля, яка належала позивачу.

12.05.2010 між арбітражним керуючим Шонія Макою Вячеславівною, яка являлась ліквідатором фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу від 12.05.2010, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, згідно якого позивачем передано у власність покупцю нежитлову будівлю літ. А-4 загальною площею 1632,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.05.2011 припинено діяльність суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 15.06.2011 здійснено запис.

Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб, про що 21.06.2014 прийняті податкові повідомлення-рішення №1449-15, №1450-15 та №1451-15.

Позивач, не погоджуючись з винесеним суб'єктом владних повноважень податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що не зобов'язаний сплачувати до держбюджету визначену згідно спірного рішення суму грошових коштів, оскільки при переході права власності на приміщення до покупця переходить і право користування земельною ділянкою в порядку та на умовах, які існували раніше без необхідності розірвання договору оренди земельної ділянки в порядку, визначеному законодавством.

Обґрунтовуючи неправомірність нарахування податковим органом зобов'язань зі сплати орендної плати, позивач вказує, що у зв'язку із відчуженням ним адміністративної будівлі, розташованої на орендованій земельній ділянці, право оренди зазначеної земельної ділянки теж припинено. Тобто, у зв'язку з переходом до іншої особи права власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці, дія Договору оренди цієї земельної ділянки стосовно позивача припинилася, він фактично не є користувачем, а відповідно припинився і обов'язок сплачувати орендну плату.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав.

За приписами ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, в тому числі, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці іншою особою.

Статтею 141 Земельного Кодексу України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, однією з яких є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Отже, виходячи з зазначеного в силу Закону України «Про оренду землі» та норм Земельного кодексу України з 12.05.2010 припинені взаємовідносини за договором оренди землі від 27.07.2009.

Зазначені висновки були покладені і в обґрунтування рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2014 у справі за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі.

Заперечення Відповідача про те, що припинення договору оренди здійснюється аналогічно процедурі укладання договору оренди землі - прийняття рішення про припинення договору, підписання додаткової угоди, реєстрація припинення з посиланням на лист Виконавчого комітету Запорізької міської ради №08954/02-32/08 є безпідставним. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Лист Виконавчого комітету Запорізької міської ради не є законом України, який може встановлювати порядок припинення правовідносин за договором оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати .

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати прийняті Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів податкові повідомлення-рішення від 21.06.2014 за №1449-15, №1450-15, №1451-15.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору у сумі 549 (п'ятсот сорок дев'ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький