Справа № 666/1689/15-а
Суддя: Рядча Т. І.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №666/1689/15-а
Стат.звіт № 3.3
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Дніпровський районний суд міста Херсона у складі:

головуючої суддіРядчої Т.І.

при секретарі Гуменюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про видворення за межі України в примусовому порядку громадянина Узбекистану, посилаючись на те, що 19.09.2014 року, в ході перевірки дотримання іноземцями порядку перебування на території України було встановлено, що в порушення міграційного законодавства, з 09.05.2012 року на території України перебуває громадянин Узбекистану ОСОБА_2, який не виїхав за межі території України після закінчення встановленого терміну.

25.09.2014 року територіальним підрозділом, а саме Голопристанським РС УДМС України в Херсонській області прийнято рішення про примусове повернення з України відносно громадянина Узбекистану ОСОБА_2 та зобов`язаний покинути територію України у термін до 24.10.2014 року.

Відповідач добровільно не виконує зобов`язання про залишення території України та навмисно ухиляється від виїзду.

На підставі вищезазначеного, в порядку ст.183-5 КАС України просять суд винести постанову про примусове видворення за межі України громадянина Узбекистану ОСОБА_2.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Судом встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 10.02.2012 прибув на територію України по приватним справам через КИП «Бориспіль», по паспортному документу серії НОМЕР_1, виданий 19.01.2012, термін дії до 27.05.2018.

З 09.05.2012 року громадянин Узбекистану перебуває в Україні після закінчення законного терміну перебування.

19.09.2014 року при ході перевірки дотримання іноземцями порядку перебування на території України було встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_2, який знаходиться без законних підстав на території України, відносно нього складений протокол серії МХС № 016379 від 19.09.2014 та постанова серії МХС № 016379 від 20.09.2014, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України відсутні, оскільки термін перебування його на території України закінчився. Залишати територію України ОСОБА_2 наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України. Крім того, ст.4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Порушення відповідачем законодавства України про перебування на території держави, невжиття заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної для відповідача держави, свідчить про ухилення ОСОБА_2 від виїзду після прийняття рішення про видворення та дає достатніх підстав для примусового видворення його з України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 159, 160, 161, 162, 163, 173, 183-5 КАС України, ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Узбекистану за межі території України.

Постанову суду у відповідності до вимог ст.256 КАС України, допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Херсона шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Т.І. Рядча