Справа № 2а-0870/12107/11
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2015 р. м. Київ К/800/48210/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуЗапорізької обласної кредитної спілки «Довіра» в особі Васильківської філії Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» Філії № 12
на постановуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013
у справі № 2а-0870/12107/11
за позовомЗапорізької обласної кредитної спілки «Довіра» в особі Василівської філії Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» Філії № 12
ДоДержавної податкової інспекції у Василівському районі Запорізької області
Провизнання недійсним податкового повідомлення-рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра» в особі Василівської філії Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» Філії №12 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Василівському районі Запорізької області, в якому визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Василівському районі Запорізької області № від 23.11.2011.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2012 позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.032012 скасовано та у задоволенні позову вимовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову суду апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження у відповідності до п.2 ч.1 ст.222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне:

- відповідачем проведена планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Василівської філії Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» філії № 12, за результатами чого складено акт від 16.11.2011 №145/23/34640597;

- перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп.4.1.3, пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, пп.7.11.4, пп.7.11.9 п.7.11 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп.135.5.8 п.135.5 ст.135, ст.153, п.157.6, п.157.11 ст.157 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму валового доходу на 6 406,18 грн. (суми державного мита, що відшкодовані на підставі рішень суду і надійшли в касу та на банківський розрахунок ЗОКС «Довіра» філії №12), чим занижено податок на прибуток на суму 844 грн.;

- на підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.11.2011, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 055 грн.

Суд першої інстанцій, задовольняючи позов, мотивував своє рішення тим, що позивач, не включивши сплачені суми державного мита до валових витрат, правомірно не включив такі суми до валового доходу після їх повернення на підставі рішень судів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції погодився з висновками відповідача, що суми державного мита, попередньо сплаченого позивачем, що повертаються на його користь за рішенням суду, включаються до складу валового доходу платника податку на підставі положень пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» .

Суд касаційної інстанції не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) валовий доход - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

За змістом пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум державного мита, попередньо сплаченого позивачем, що повертається на його користь за рішенням суду.

Відповідно до пп.4.2.3 п.4.2 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не включаються до складу валового доходу суми коштів або вартість майна, отримані платником податку за рішенням суду або внаслідок задоволення претензій у порядку, встановленому законодавством як компенсація прямих витрат або збитків, понесених таким платником податку в результаті порушення його прав та інтересів, що охороняються законом, у разі, якщо вони не були віднесені таким платником податку до складу валових витрат або відшкодовані за рахунок коштів страхових резервів.

Згідно п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до пп.135.5.8 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України інші доходи включають фактично отримані суми державного мита, попередньо сплаченого позивачем, що повертаються на його користь за рішенням суду.

За змістом пп.136.1.5 п.136.1ст.136 Податкового кодексу України для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: суми коштів або вартість майна, отримані платником податку за рішенням суду або в результаті задоволення претензій у порядку, встановленому законом, як компенсація прямих витрат або збитків, понесених таким платником податку в результаті порушення його прав та інтересів, що охороняються законом, якщо вони не були віднесені таким платником податку до складу витрат або відшкодовані за рахунок коштів страхових резервів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не було включено до складу валових витрат суми витрат, які пов'язані з розглядом справ у судах, згідно поданих звітів та наказів голови правління Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про формування облікової політики (якими передбачено облік таких витрат у складі дебіторської заборгованості до повного погашення). Судом апеляційної інстанції протилежного не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем правомірно не віднесено спірні суми до складу валового доходу, оскільки ці платежі не було ним включено до складу валових витрат.

Таким чином, з врахуванням встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у даній справі, колегія суддів касаційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Зважаючи на викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а помилково скасована постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» в особі Васильківської філії Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» Філії № 12 задовольнити.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 скасувати та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2012 у справі № 2а-0870/12107/11.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль
О.А. Моторний