Справа № 497/2666/14-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р. Справа № 497/2666/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Раца В.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними та скасування рішень щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08.10.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Болградського районного суду Одеської області із адміністративним позовом до УПФУ в Болградському районі Одеської області та ГУ ПФУ в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ГУ ПФУ в Одеській області від 31.07.2014 року (протокол №7) щодо не зарахування до пільгового стажу періоду його роботи на посаді «тракториста-машиніста» в колгоспі «Рассвет» (в подальшому - КСП «Рассвет», СПК Дмитровка») з 01.01.1977 року по 31.12.2005 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Болградському районі Одеської області №41 від 05.09.2014 року про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах - у відповідності до п."в" ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та не зарахуванні пільгового стажу періоду його роботи на посаді «тракториста-машиниста» в колгоспі «Рассвет» (в подальшому - КСП «Рассвет», СПК Дмитровка») з 01.01.1977 року по 31.12.2005 року;

- зобов'язати УПФУ у Болградському районі Одеської області призначити йому з моменту досягнення ним пенсійного віку, т.б. з 24.04.2014 року пенсію за віком на пільгових умовах, як «трактористу-машиністу» безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п."в" ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на підставі записів його трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.09.1975р. про роботу на посаді «тракториста-машиніста».

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнані протиправними та скасовані рішення Комісії при ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області від 31.07.2014 року за №7 щодо відмови ОСОБА_1 в підтвердженні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах та рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі №41 від 05.09.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області призначити з 24.04.2014 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі записів в його трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1, заповненої 01.09.1975 року, з урахуванням записів в ній про його роботу на посаді тракториста-машиніста.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представниками УПФУ в Болградському районі Одеської області та ГУ ПФУ в Одеській області подано апеляційні скарги, в яких зазначено, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права та просять скасувати постанову Болградського районного суду Одеської області від 12.11.2014р. і прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що ці апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 16.07.2014 року, тобто після досягнення 55 років, звернувся до Управління ПФУ в Болградському районі Одеської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, відповідач, т.б. Управління ПФУ, з посиланням на рішення Комісії з підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ГУ ПФУ в Одеській області від 31.07.2014 року (протокол №7), своїм рішенням №41 від 05.09.2014р., відмовило позивачу в призначені пенсії на пільгових умовах, оскільки первинними документами не підтверджено, що він, працюючи трактористом, безпосередньо був зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду або на протязі календарного року.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями пенсійних органів, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності спірних рішень відповідачів та відповідно, з обґрунтованості позовних вимог і наявності у позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обгрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А як слідує з положень ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У відповідності до приписів ст.ст.13,14,55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при призначенні пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Так, п.«в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: «трактористи-машиністи», безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

При цьому, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами - машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві.

Крім того, як вбачається зі змісту п.1 роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам - машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства», трактористам - машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Отже, для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах на підставі п. «в» ч.1 ст.13 зазначеного Закону необхідним є наявність: факту досягнення позивачем 55 років; факту наявності трудового стажу на роботі тракториста-машиніста не менше 20 років; а також факту безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії паспорту позивача, йому 23 квітня 2014 року виповнилося 55 років.

Слід зазначити, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок же підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із «Порядком підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній» (затв. Постановою КМУ від 12.08.1993р. №637), встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Також, необхідно звернути увагу на те, що вказаною вище Постановою КМУ №637 визначені і конкретні особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, відповідно до п.20 цієї Постанови №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників.

У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: зокрема, для трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі ліквідації підприємства, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється відповідно до «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років» (затв. постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006р. №18-1 та зареєстрованому в МЮУ 24.11.2006р. за №1231/13105).

Відповідно до п.16 «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років» №18-1, рішення комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Так, з трудової книжки позивача встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно з 01.09.1977р. по 01.11.2006р. працював на посаді тракториста-машиніста в колгоспі «Рассвет», який в 1992 році було реорганізовано в КСП «Рассвет», а у 1999 році - в СПК «Дмитровка» і весь цей період був зайнятий саме в сільському господарстві (а.с.12-14).

Також, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у 1977 році закінчив сільпродтехучилище №14 та отримав кваліфікацію «тракториста-машиніста» 3-го класу (атестат НОМЕР_2 від 23.04.1977р.), а 02.02.1982р. йому було присвоєно кваліфікацію «тракториста-машиніста» 2-го класу, про що видано відповідне посвідчення НОМЕР_3 (а.с.16,17).

Разом з тим, слід зазначити, що право на пенсію на пільгових умовах мають лише працівники, зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими та важкими умовами праці за списками №1 і №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Постановами Кабінету Міністрів України, на що, в свою чергу, і звертають увагу відповідачі.

Так, відповідно до положень п.2 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.05р. №383), під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених списками, не менше 80% робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Як вбачається з трудової книжки позивача та вже зазначалося вище, останній працював на посаді «тракториста-машиніста» в колгоспі «Рассвет» (який двічі реорганізовувався) в період з 01.09.1977р. по 01.11.2006р., т.б. фактично 29 років і 2 місяці. Також, в цій трудовій книжці маються відповідні записи щодо кількості відпрацьованих позивачем трудоднів за кожен рік, з яких видно, що останній в основному встановлену норму виконував та часто працював понаднормово.

Проте, відповідачами, в свою чергу, загальний страховий стаж ОСОБА_1 чомусь визначено у 25 років 4 міс. і 25 дн. і жоден рік його роботи на посаді тракториста не зараховано до пільгового стажу, як і не підтверджена його безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в зв'язку з відсутністю в колгоспі первинних документів за 1989 рік та з підстав того, що в період 1991-2005р.р. за одним трактором було закріплено 2 тракториста (а.с.18).

Будь-яких інших відомостей або належних доказів, які б підтверджували факт роботи позивача у спірний період не повний робочий день чи менше 80% робочого часу, відповідачем не представлено.

Однак, разом з тим, факт того, що позивач ОСОБА_1 реально працював у зазначений період «трактористом-машиністом» протягом повного року підтверджується поясненнями допитаних судом 1-ї інстанції свідків - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які, кожен окремо, пояснили, що працювали багато років разом із ОСОБА_1 в одному колгоспі, в якому останній був трактористом і працював круглий рік, а взимку, коли не було польових робіт, він працював на колгоспному тракторі на фермі та займався ремонтом тракторів.

Пунктом 18 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що у разі відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, судами обох інстанцій беззаперечно встановлено, що діяльність позивача протягом спірного періоду на посаді машиніста-тракториста була безпосередньо пов'язана з виробництвом сільськогосподарської продукції - продукції рослинництва і тваринництва. Його загальний страховий стаж роботи складає більше 25 років, в тому числі на посаді «тракториста - машиніста» більше 20 років, що фактично підтверджується розрахунком стажу, проведеним Управлінням ПФУ в Болградському районі, але не зарахованим до пільгового стажу, оскільки документально не підтверджено безпосередню зайнятість ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду.

При цьому, слід вказати, що аналогічну правову позицію з вказаного питання викладено й в ухвалах Вищого адміністративного суду від 15.03.2012р. по справі №К/9991/43362/11 та від 14.11.2013р. по справі №К/800/1252/13.

Отже, за таких обставин, апеляційний суд приходить до аналогічного, що і суд 1-їнстанції, висновку про те, що оскаржувані рішення відповідачів, пов'язані із безпідставною відмовою у призначенні йому пільгової пенсії - є протиправними та не відповідаючими діючому законодавству, а тому, відповідно, права позивача підлягають захисту.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, не було належним чином зроблено представниками відповідачів про розгляді даної справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційних скаргах доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи в межах доводів апеляційних скарг, відповідно до ст.200 КАС України, залишає ці апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко