Справа № 815/84/15
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/84/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Римар Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення надміру сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" звернулося до суду з адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність Південної митниці Міндоходів щодо належного контролю митної вартості під час митного оформлення МД 500060804/2014/001575 від 10 жовтня 2014 року та щодо повернення надмірно сплачених ТОВ "ІПГ "Майстер" до бюджету коштів у сумі 8 106,49 грн., а також стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ "ІПГ "Майстер" коштів у сумі 8 106,49 грн. Також, позивач надав до суду заяву в якій просить установити судовий контроль за виконанням судового рішення по справі №815/84/15 шляхом зобов'язання відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "ІПГ "Майстер" є суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності.

17.03.2014 року позивач уклав контракт №18/14 з Компанією SC CARTNORD SRL (Молдова) на поставку товарів (мішків паперових з плівкою).

З метою митного оформлення товару (мішки паперові з плівкою), що надійшов від SC CARTNORD SRL (Молдова) за контрактом №18/14 від 17.03.2014 року, ТОВ "ІПГ "Майстер" подав до Південної митниці електронну митну декларацію №500060804/2014/001575 від 10.10.2014 року.

Зазначена у декларації митна вартість товару була самостійно визначена позивачем не за основним методом (за ціною контракту) 27 107,90 Євр., а за другорядним методом (за ціною щодо ідентичних товарів) 29 586,79 Євро.

04 грудня 2014 року ТОВ "ІПГ "Майстер" звернулось до Південної митниці з заявою №3152/1575 про повернення надміру сплачених коштів у сумі 8 106,49 грн. посилаючись на те, що Південна митниця діяла не правомірно порушуючи Митним кодексом України щодо контролю за правильністю та процедурою визначення митної вартості товару, в результаті чого виникли переплати з боку позивача за митне оформлення товару.

Листом Південної митниці №17530/15-70-52 від 09 грудня 2014 року було повідомлено, що ТОВ "ІПГ "Майстер" самостійно визначений другорядний метод митної вартості товару - за ціною договору щодо ідентичних товарів, а тому немає підстав для повернення платежів сплачених за митною декларацією №500060804/2014/001575 від 10 жовтня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків, з якими повністю погоджується колегія суддів.

Статтею 257 Митного Кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення, через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі і відомості про товари: фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення.

Згідно з вимогами частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною першою статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч.8 ст.264 Митного Кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Митного Кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особу митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 Митного Кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося позивачем, графи митної декларації №500060804/2014/001575 від 10.10.2014 року, що містять дані про ціну товару, метод визначення митної вартості (графи 12, 42, 43, 45) заповнювались декларантом (ТОВ "ІПГ "Майстер") самостійно та за результатом здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару за митною декларацією №500060804/2014/001575 від 10.10.2014 року, Південною митницею було визнано самостійно заявлену декларантом митну вартість не за основним методом та імпортовані товари випущено у вільний обіг на митній території України.

Таким чином, оскільки як встановлено судом першої інстанції, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару за митною декларацією №500060804/2014/001575 від 10.10.2014 року, Південною митницею самостійно не приймалось рішення про визначення митної вартості товару, Південна митниця погодилась з митною вартістю, визначеною декларантом та методом її визначення, який застосував декларант, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком оскаржуваного рішення про відсутність підстав визнавати платежі, сплачені позивачем за митною декларацією №500060804/2014/001575 від 10 жовтня 2014 року - надміру сплаченою сумою.

Виходячи з вищевикладеного доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вважає, що вони ґрунтуються на помилковому застосуванні апелянтом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, які в свою чергу були правильно застосовані судом першої інстанції з урахуванням усіх обставин по справі при прийнятті оскаржуваного рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 березня 2015 року.

Головуючий: І.Г.Ступакова

Судді: А.І.Бітов

М.М.Милосердний