Справа № 727/8421/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/8421/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чебан В.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

25 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Боровицького О. А. , суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях до відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області про скасувння постанови про накладення на боржника штрафу,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2014 року управління Пенсійного фонду України в місті Чернівцях звернулось в суд з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови від 04 вересня 2014 року про накладення на управління штрафу в розмірі 1700 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 лютого 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та постановити нову про задоволення позову.

Відповідач не скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України щодо надання письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання, призначене на 25 березня 2015 року, не прибули, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

При цьому повна фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Власне, судом з матеріалів справи встановлено, що 17липня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Саінчуком Є.В. відкрито виконавче провадження № 44068418 по виконанню виконавчого листа №2-а-4419/11 виданого 31 березня 2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ОСОБА_3 державну соціальну допомогу "Діти війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком визначеної частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням проведених виплат, з 05.03.2011 по день припинення права на таку допомогу та надано семиденний строк для самостійного виконання вимог виконавчого документа.

04 вересня 2014 року відповідач виніс постанову про накладення штрафу на боржника управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці в розмірі 1700,00 грн., в зв'язку з невиконанням рішення суду в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 6 конвенції "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 17 липня 1997 року, гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відносяться також і позивач. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

У відповідності до статті19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Також відповідно до статті 75 зазначеного вище Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з положеннями статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при винесенні спірної постанови відповідач дотримався вимог вказаних положень та дійшов правильного висновку про повторне невиконання позивачем судового рішення без поважних підстав.

Посилання позивача на неможливість виконання судового рішення у зв'язку із відсутністю фінансування не може бути підставою для невиконання постанови суду, яка набрала законної сили.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Позивач не надав доказів звернення до відповідача чи до суду з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду. Таким чином, не відповідають дійсності доводи позивача про те, що виконання судового рішення об'єктивно не залежить від Управління.

На підставі викладеного, судова колегія Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при винесенні постанови про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700,00 грн., відповідач діяв в межах та на підставі закону, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Совгира Д. І.