Справа № 125/3232/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/3232/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Переверзєва С.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

24 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області на постанову Барського районного суду Вінницької області від 08 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Барському районі про перерахунок пенсії.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 08.01.2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 05.10.2005 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Барському районі, а з 21.12.2010 року переведений на пенсію як державний службовець відповідно до Закону України "Про державну службу".

Позивач звернувся з заявою до відповідача про проведення перерахунку йому пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Проте, 03.10.2014 року отримав відповідь від відповідача із відмовою у проведенні перерахунку пенсії через те, що матеріальна допомога та індексація не є надбавкою чи премією, включити їх у розрахунок заробітку для обчислення пенсії не має підстав.

23.12.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Барському районі про перерахунок пенсії відповідно до довідки №138/13 від 09.10.2014 року із розрахунку 90% суми заробітної плати.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 08.01.2015 року позов задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Барському районі щодо відмови включити суми матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди та індексації заробітної плати в розрахунок заробітної плати, згідно довідки №138/13-29/13 від 09.10.2014 року, для призначення пенсії ОСОБА_2 як державного службовця; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Барському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, з моменту її призначення, відповідно до Закону України "Про державну службу", в редакції чинній на момент призначення пенсії, як державному службовцю в розмірі 90% суми заробітної плати включивши до сум заробітної плати "інші виплати" відповідно до довідки №138/13-29/13 від 09.10.2014 року, а саме: суми матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди, індексації заробітної плати, винагороди згідно постанови КМУ № 212, індексації заробітної плати відповідно до довідки №138/13-29/13 від 9 жовтня 2014 року із розрахунку 90% суми заробітної плати.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно довідки №138/13-29/13 від 9 жовтня 2014 року про складові заробітної плати вбачається, що в заробітну плату позивача в період з 01.12.2008 року по 01.12.2010 року входили і інші виплати, зазначені в графі "Інші виплати".

Вказана довідка відповідає формі довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", в якій передбачена графа інші виплати, яка визначена постановою Правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року у виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва по справі № 2а-4753/09/2670.

Положеннями ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на час призначення пенсії) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В довідці про складові заробітної плати позивача зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії, зокрема ч. 1 встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частиною 2 ст. 33 цього Закону встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при призначенні пенсій відповідно до Закону, встановлені постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівникам апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати, у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Крім того, врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсі, і статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини першої цієї статті, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати у відповідності до наведених вище нормативно-правових актів є складовою заробітної плати. На їх суми нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Однак колегія суддів не погоджується з тим, що суд першої інстанції застосовуючи ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зобов'язав відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсію з моменту її призначення, тобто з 21.10.2010 року.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано пропущений позивачем строк звернення до адміністративного суду та не надано оцінку поважності причин його пропуску.

Так згідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так як, в позовних вимогах позивач пропустив строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, суд першої інстанції ще на стадії відкриття провадження у справі повинен був винести ухвалу про залишення адміністративного позову в частині поновлення позивачу строку звернення до суду без розгляду.

У зв`язку зі зверненням позивача до суду 23.12.2014 року колегія суддів вважає правильним позовні вимоги позивача за період з 21.10.2010 року по 22.06.2014 року, залишити без розгляду.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 99 КАС України та зміст позовних вимог, право позивача на перерахунок пенсії підлягає захисту за період з 23.06.2014 року.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 08 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області перерахувати ОСОБА_2 пенсію з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" за період з 21 жовтня 2010 року по 22 червня 2014 року, - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 23 червня 2014 року в редакції чинній на момент призначення пенсії, в розмірі 90% суми заробітної плати згідно довідки №138/13-29/13 від 9 жовтня 2014 року з урахуванням виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 36,54 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О.

Смілянець Е. С.