Справа № 810/5683/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5683/14 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) звернувся в суд з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (надалі - Бориспільська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2014 року № , від 25.06.2014 року № , від 25.06.2014 року № , рішення від 25.06.2014 року № про застосування штрафних санкцій та вимоги від 06.06.2014 року № Ф-11.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 06.06.2014 року № 301/17-3-

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: 1) абзацу «а» пункту 176.1 статті 176, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, а саме, відсутня книга обліку доходів та витрат; 2) абзацу «в» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України - декларація за 2013 рік подана з неточними даними та за 2012 рік подана до іншого адміністративного району в результаті чого присвоєно декларації статус «не визнана як податкова звітність»; 3) пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме, заниження об'єкту оподаткування (сукупного чистого доходу) для нарахування податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності у зв'язку з порушенням визначення валових доходів та витрат, а також невірне подання декларації про майновий стан і доходи, в результаті донарахованого податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за: 2012 рік - 1903,19 грн., за 2013 рік - 15002,79 грн., єдиного соціального внеску за 2013 рік - 29802,17 грн.; 4) пункту 44.1 пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України - порушено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, так як платником не забезпечено зберігання документів первинного обліку; 5) пункту 70.16 статті 70, абзацу «б» пункту 176.2 статі 176 Податкового кодексу України - позивачем не подано податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою Ф № 1ДФ за ІІІ квартал 2013 року; 6) пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України - заниження податкових зобов'язань та завищення податкового кредиту призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 17885,40 грн.; 7) пункту 2.6 Постанови Правління НБУ від 15.12.2004 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» - здійснення діяльності за готівкові кошти при продажу товарів на загальну суму 79620,81 грн.

У зв'язку із виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.06.2014 року: № , яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за основним платежем в сумі 16905,98 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 4226,50 грн.; № , яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 17885,40 грн. та 4471,36 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № , яким позивачу визначено суму штрафної санкції за незабезпечення обліку в розмірі 510,00 грн.; № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. за неподання до контролюючого органу податкової декларації за місцем своєї податкової адреси; № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 398104,05 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки; № яким позивачу донараховано 29802,17 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; вимогу від 06.06.2014 року № Ф-11, якою позивачу визначено недоїмку зі сплати єдиного внеску у розмірі 29802,18 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Головного управління Міндоходів у Київській області від 08.09.2014 року № 1201/Д/10-36-10-01-04/692 скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.06.2014 року № , яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн. за неподання до контролюючого органу податкової декларації за місцем своєї податкової адреси, та скасоване податкове повідомлення-рішення від 25.06.2014 року № , яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 398 104,05 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки; інші податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно з пунктом 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи-підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Пунктом 177.5.3 статті 177 Податкового кодексу України встановлено, що остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати (пункт 177.5.3 статті 177 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Крім того, пункт 176.1 статті 176 Податкового кодексу України встановлює, що платники податку зобов'язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку; б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Як вже зазначалось, податковим органом в ході проведення перевірки позивача встановлено ряд порушень податкового законодавства: виявлено розбіжності в результаті невірного визначення валових доходів та валових витрат, що є причиною заниження об'єкту оподаткування для нарахування податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб на суму 85 885,23 грн.; при заповнені декларації про майновий стан і доходи платником не вказано сума податку, що підлягає сплаті до бюджету за результатом 2013 року в сумі 2120,00 грн., в результаті чого нарахування не внесено до особової карки платника та не сплачено до бюджету; встановлено заниження суми податку на додану вартість на 17885,40 грн.; відсутність у позивача Книги обліку доходів та витрат.

Надані позивачем окремі податкові накладні та платіжні доручення жодним чином не спростовують висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції рішення від 25.06.2014 року № про застосування штрафних санкцій та вимога від 06.06.2014 № Ф-11прийняті податковим органом у зв'язку із заниженням позивачем доходу за 2013 рік, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб на суму 85885,23 грн.

Відповідно до пункту 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2014 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пункт 11 статті 8 даного Закону визначає, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у зв'язку зі зниженням позивачем доходу за 2013 рік, податковим органом правомірно нараховано відповідну суму з єдиного внеску за ставкою 34,7 % та прийнято рішення про застосування штрафних санкцій і вимогу від 06.06.2014 року № Ф-11.

Враховуючи викладене, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду України погоджується з висновками суду першої інстанцій про доведеність факту порушення позивачем податкового законодавства та про правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Отже, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, правову позицію з приводу яких аргументовано виклав в мотивувальній частині оскаржуваного позивачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 27.03.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.