Справа № 127/2093/15-а
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2093/15-а
Провадження № 2-а/127/165/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Задарко Ю.М.,

представника відповідача Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача УПФ України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач 17.10.2014 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, оскільки з 01.12.1984 року по 21.08.1992 року позивач працювала на посаді заступника завідувача (начальника) виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів у Аптекоуправлінні Вінницького облвиконкому, яке в 1988 року прийняло статус Обласного виробничого підприємства «Фармація», правонаступником якого в послідуючому було ВАТ «Вінницяфармація», яке з 30.04.2010 року перейменовано на ПАТ «Вінницяфармація», та виконувала прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів.

Займана позивачем посада зазначена в підрозділі 6б в розділі ХХІІІ «Виробництво медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів» Списку №2виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

На момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу виповнилось 52 роки, загальний стаж роботи 36 років 11 місяців 17 днів, пільговий стаж роботи на особливо шкідливих та важких умовах праці, передбачений Списком №2 - 7 років 8 місяців 20 днів (при необхідному 6 років).

Для підтвердження стажу роботи позивачем додатково до заяви про призначення пенсії було надано наступні документи: трудову книжку, довідки про заробітну плату, копію паспорту, копію ідентифікаційного номера, довідки, що підтверджують особливо шкідливі та важкі умови праці, що передбачено п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Проте, рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України №81 від 25.11.2014 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Разом з тим, зі змісту вищезазначеного рішення встановлено, що відсутність необхідного пільгового стажу обґрунтовано тим, що позивач працювала не у виробництві медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів, а виконувала лише прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів.

А відтак, вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправними; зобов'язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення про призначення пенсії, тобто з 17.10.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Задарко Ю.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю Павич О.С. позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні останніх відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно трудової книжки позивача БТ-І №4338075 (а.с.11-13), довідки ПАТ «Вінницяфармація» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 09.10.2014 року №АБ-4/55 (а.с.18) позивач працювала з 01.12.1984 року по 21.08.1992 року на посаді заступника завідувача (начальника) виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів у Вінницькому обласному аптечному складі, виконувала прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів.

Загальний стаж роботи позивача станом на 17.10.2014 року становив 36 років 11 місяців 17 днів, стаж роботи на посаді заступника завідувача (начальника) виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів у Вінницькому обласному аптечному складі 7 років 8 місяців 20 днів.

Також, судом встановлено, що відповідно до довідки ПАТ «Вінницяфармація» №АВ-4/74 від 05.10.2012 року, Вінницький обласний аптечний склад згідно рішення 7 сесії Вінницької обласної ради народних депутатів від 12.10.1988 року прийняло статус Обласного виробничого підприємства «Фармація», а відповідно до рішення виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів №160 від 08.08.1995 року ОВП «Фармація» ліквідовано та на його базі створено ВАТ «Вінницяфармація» з правонаступником всіх прав та обов'язків ВОВП «Фармація». А в послідуючому відповідно до ч.4 ст.90 ЦК України та на виконання Закону України «Про акціонерне товариство», ВАТ «Вінницяфармація» з 30.04.2010 року перейменовано на ПАТ «Вінницяфармація» (а.с.14).

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п.23.6б підрозділу 6 Розділу XХІІІ «Виробництво фармацевтичних препаратів» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до робіт із шкідливими і важкими умовами праці відноситься робота на посаді начальника відділень (їх заступників).

Рішенням комісії УПФ України в м. Вінниці по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України №81 від 25.11.2014 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи у зв'язку з тим, що позивач працювала не у виробництві медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів, а виконувала лише прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів (а.с.6-8).

Так, дійсно, як вбачається з довідки ПАТ «Вінницяфармація» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 09.10.2014 року №АБ-4/55, позивач працювала не у виробництві медикаментів, медичних та біологічних препаратів і матеріалів, а виконувала лише прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів у Вінницькому обласному аптечному складі, а відтак її посада не відноситься до посад підрозділу 6 Розділу XХІІІ «Виробництво фармацевтичних препаратів» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

До того ж, згідно акту зустрічної перевірки довідки про пільговий характер роботи для призначення пенсії УПФ України в м. Вінниці від 07.11.2014 року, не вбачається, що позивач користувалась пільгами за роботу в шкідливих і важких умовах праці, так як доплату та додаткової відпустки за роботу в шкідливих і важких умовах праці, не отримувала (а.с.19-21), що беззаперечно свідчить про неналежність посади позивача до Списку №2.

Окрім того, суд звертає увагу, що не може брати до уваги показання свідка ОСОБА_4, як на підставу про задоволення позовних вимог позивача, яка в судовому засіданні стверджувала, що вона працювала завідувачем виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів у Вінницькому обласному аптечному складі разом із позивачем та на підставі Списку № 2 їй було призначено пенсію за віком на пільгових умовах, стаж її роботи на шкідливих та важких умовах праці становив 13 років, оскільки пенсійна справа ОСОБА_4 не досліджувалась в судовому засіданні, так як питання щодо правомірності (неправомірності) призначення пенсії ОСОБА_4 не є предметом судового розгляду даної справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач довів правомірність свого рішення, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», ст.ст.13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 6, 18, 41, 122, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: