Справа № 804/18616/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника відповідача Синявського І.Л.,
Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов, які містяться в матеріалах справи. Відповідач зазначив, що під час проведення перевірки діяльності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, позивачем не було надано податковому органу документи, на підтвердження транспортування товарно - матеріальних цінностей від ТОВ «Інвест Гор Строй», зокрема, у позивача були відсутні товарно - транспортні накладні, що свідчить про відсутність реального здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом. Також, як зазначено у самому акті перевірки (п. п. 2.1.2 розділу 2.1) ФОП ОСОБА_3 до перевірки не надано первинних документів, а саме: товарно - транспортних накладних, що підтверджують отримання товару від постачальника, не були надані договори на поставку товару та послуг за 2012 та 2013 рр. з ТОВ «Інвест Гор Строй», документів, які б підтверджували присутність посадових осіб в місцях прийому-передачі товару від постачальника ТОВ «Інвест Гор Строй».
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу від 17.04.2014 № 274 Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну планову невиїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період: з 01.01.2011 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період: з 01.01.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 02.06.2014 № 673/04-67-17-03/НОМЕР_1.
В означеному акті контролюючий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 із ТОВ «Інвест Гор Строй» у перевіряємому періоді, обґрунтувавши свою позицію відсутністю первинних документів.
На підставі акту перевірки від 02.06.2014 № 673/04-67-17-03/НОМЕР_1, Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області були винесені:
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інвест Гор Строй» укладено три договори поставки № б/н від 01.02.2011, № 010113-2 від 2013 року та № 01011202 від 2012 року, за умовами яких ТОВ «Інвест Гор Строй» зобов'язувалося поставити позивачу товар, а останній зобов'язувався його оплатити, копії вказаних договорів наявні в матеріалах справи.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інвест Гор Строй» укладено два договори підряду № 010113-1 від 01.01.2013 та № 010112-1 від 01.01.2012, за умовами яких ТОВ «Інвест Гор Строй» зобов'язувалося надати позивачу послуги із заправки та регенерації картриджів лазерних, струйних принтерів, багатофункціональних засобів друку, копіювальних апаратів, а позивач зобов'язувався прийняти роботи та оплатити останні.
Судом відхиляються доводи відповідача про те, що позивач не надав під час перевірки копії первинних документів по господарським взаємовідносинам із ТОВ «Інвест Гор Строй», оскільки вказані первинні документи надавалися позивачем податковому органу для проведення документальної перевірки, що підтверджується описами документів, які передавалися позивачем ревізору - інспектору Нікітіній І. Ю., належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи ( а.с. 137 - 140, т. 1)
Під час розгляду справи позивач пояснив, що перевезення товарно - матеріальних цінностей від ТОВ «Інвест Гор Строй» ним здійснювалася самостійно на власному автомобілі.
Вказані обставини також відображені в акті переірки від 02.06.2014 № 673/04-67-17-03/НОМЕР_1. Так, у пункті 1.20 розд. 1 акту зазначено, що проведеним аналізом транспортування товарно-матеріальних цінностей (навантажувальних та розвантажувальних робіт) встановлено: згідно наданих до перевірки первинних документів та пояснень самозайнятої особи у 2011- 2013 рр. ФОП ОСОБА_3 перевезення товарів здійснював самостійно, на власному транспортному засобі марки ЗАЗ 110307, 2008 року випуску, технічний паспорт НОМЕР_2 від 08.09.2010.
Факт наявності у позивача автотранспорту - легкового автомобіля ЗАЗ 110307 констатовано на стор. 3 акту перевірки від 02.06.2014 № 673/04-67-17-03/НОМЕР_1.
Суд зауважує, що дійсно і Закон України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) і Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила), затверджені наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, визначають товарно - транспортну накладну як обов'язковий документ, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.
Товарно - транспортна накладна - це один з документів, які повинні завжди бути у водія автомобіля при перевезенні вантажу. Це передбачено також п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Проте, зазначені нормативні акти не роз'яснюють, яким чином необхідно оформити ТТН при доставці вантажу власним транспортом. Необхідно зазначити, що форма товарно - транспортної накладної, встановлена наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29.12.1995 № 488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля». Однак, даний документ не було внесено до Державного реєстру нормативно - правових актів, у зв'язку з чим його норми носять рекомендаційний характер.
Слід відмітити, що в даному випадку товарно - транспортна накладна не є документом, на підставі якого здійснюється податковий облік, оскільки позивач не надає послуги з автомобільного перевезення вантажів, а використовує власний автомобіль для перевезення власних вантажів.
У даному випадку факт поставки ТОВ «Інвест Гор Строй» товару та виконання робіт для позивача підтверджується видатковими накладними та актами здачі - приймання робіт (надання послуг), належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, та які підписані особисто ОСОБА_3, що свідчить про те, що як прийняття товару від постачальника, так і розвантаження його у пункті кінцевого призначення здійснювалося особисто позивачем, без залучення сторонніх осіб.
До того ж, у акті перевірки від 02.06.2014 № 673/04-67-17-03/НОМЕР_1 констатовано, що позивачем в процесі здійснення підприємницької діяльності у перевіряємому періоді праця найманих осіб не використовувалася, що також є підтвердженням того, що як завантаження, так і розвантаження товару позивачем здійснювалося особисто.
Постачальником ТОВ «Інвест Гор Строй» покупцеві були видані податкові накладні, саме на підставі яких останнім формувалися дані податкового обліку у перевіряємому періоді.
Крім того, перевірка наявності документів на вантаж під час його перевезення у учасника дорожнього руху відноситься до повноважень Державтоінспекції. Податковим кодексом України до компетенції податкового органу віднесені інші питання, на з'ясування, дослідження та контроль за якими, здійснює свої функції податковий орган.
Відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України ( далі - ПК України), у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на його підставі, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Присудити з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2015 року.

Суддя О.В. Царікова