Справа № 264/604/15-а
Суддя: Хараджа О. О.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/604/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій незаконними, зобов'язання провести перерахунок та виплатити заборгованість по виплаті пенсії, в обґрунтування якого зазначив, що йому з 20.11.2014 року була призначена пенсія з урахуванням загального страхового стажу 27 років 2 місяці 23 дні. Стаж роботи за Списком №2 складає 14 років 4 місяці 19 днів, коефіцієнт заробітку 1,53745. Середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії склав 4 152,62 грн. Із листа відповідача від 27.01.2015 року №1143/03-2 та доданого до нього розрахунку вбачається, що заробіток позивача в період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року при розрахунку коефіцієнта заробітку утворює коефіцієнт 1,76. Використання даного коефіцієнту відповідачем під час нарахування пенсії забезпечило б більший розмір пенсії позивачу. Середній заробіток для розрахунку пенсії склав би 4 753,72 грн. (1,76 х 2 700,98 грн.). На думку позивача було порушено правильність розрахунку коефіцієнта заробітку, оскільки взято для розрахунку коефіцієнта не п'ять років роботи позивача за період роботи з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року, а більший період, в тому числі з 01.07.2000 року. Вказує, що відповідачем в порушення норм ст. 40, п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» проведено розрахунок пенсії з використанням меншого індивідуального коефіцієнту заробітку 1,53745, що призвело до заниження розміру пенсії. З урахуванням цього просив визнати дії відповідача по розрахунку його пенсії з використанням індивідуального коефіцієнта заробітку, в розмірі 1,53745, незаконними, зобов'язати провести перерахунок його пенсії з 20.11.2014 року з використанням індивідуального коефіцієнта заробітку в розмірі 1,76 грн., зобов'язати відповідача виплатити йому заборгованість з пенсії, яка виникла у період з 20.11.2014 року та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Позивач у судове засідання не з'явився та подав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Просив розгляд справи провести без його присутності.

Представник відповідача в судове засіданні не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її присутності та письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнала, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває у них на обліку з 20.11.2014 року та отримує пенсію за віком по Списку №2 відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Призначена пенсія обчислена з урахуванням загального страхового стажу - 27 років 2 місяці 23 дні, стаж роботи по Списку №2 - 14 років 4 міс. 19 днів. Стаж врахований по 31.10.2014 року. Розрахунок проведений згідно положень ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія позивача нарахована з урахуванням коефіцієнту стажу 0,27167 ((27 років стажу х 12 міс. + 2 міс.) / (12 міс. х 100%.)). Вартість одного року страхового стажу збільшена на 1,35%, коефіцієнт стажу складає 0,36675 (0,27167 х 1,35). Зазначає, що відповідно до норм Закону для розрахунку пенсії можна використати два варіанти розрахунку заробітної плати: при першому береться заробітна плата за 60 місяців (п'ятирічка до 01.07.2000 року) та період роботи з 01.07.2000 року до місяця звернення; при другому варіанті лише весь період заробітку з 01.07.2000 року до місяця звернення. Інші варіанти розрахунку не передбачені законом. Позивачем подано довідки про заробітну плату за період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, а відомості про заробітну плату в період з 01.07.2000 року по 31.10.2014 року взято з даних персоніфікованого обліку. При здійснені розрахунку пенсії позивача було розглянуто два варіанти: за першим - заробіток у період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року та з 01.07.2000 року по 31.10.2014 року. За вказаний період індивідуальний коефіцієнт складає 1,53745, середньомісячний заробіток складає 4 152,62 грн. За другим варіантом взятий заробіток у період з 01.07.2000 року по 31.10.2014 року, індивідуальний коефіцієнт складає 1,35960, середньомісячний заробіток - 3 672,25 грн., що менше ніж за першим розрахунком. Вважає, що немає законних підстав для розрахунку пенсії позивачу з врахуванням заробітку в період лише з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року.

За таких обставин і відповідно до ч.4 ст. 122 КАС суд визнав можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача з 20.11.2014 року та отримує пенсію за віком по Списку №2 відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно розпорядження №6091 від 22.12.2014 року призначена пенсія обчислена з врахуванням загального страхового стажу - 27 років 2 місяці 23 дні, стаж роботи по Списку №2 - 14 років 4 міс. 19 днів. Стаж врахований по 31.10.2014 року.

Згідно до розрахунку №1, який є додатком до Розпорядження №6091, пенсія позивача обрахована з врахуванням заробітної плати за період роботи позивача з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року по 31.10.2014 року. За вказаний період індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії складає 1,53745, а середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 4 152,62 грн.

Позивач фактично не погоджується із періодом страхового стажу, який був взятий відповідачем для обчислення заробітної плати та коефіцієнтів. Так позивач наголошує, що повинен був братися для обчислення його період заробітної плати лише з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, а інші періоди взагалі при цьому не мали братися відповідачем для розрахунку пенсії. В цьому випадку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив би 1,76, а середньомісячний заробіток для обчислення - 4 753,72 грн.

Перевіряючи правильність застосованого відповідачем методу обрахування пенсії суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В пункті 1 Інформаційного листа від 18.02.2014 року № 212/11/14-14 "Щодо забезпечення однакового застосування законодавства під час розгляду та вирішення адміністративних справ" Вищий адміністративний суд України роз'яснив, що за нормами частини 1 статті 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Також, розглядаючи справу з підстав неоднакового застування касаційним судом норм ст. 40 Закону, Верховний суд України у своїй Постанові від 08.10.2013 року по справі № 21-282а13 дійшов висновку та зазначив, що порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі законодавець урегулював у статті 40 Закону N 1058-IV. При цьому абзацом першим частини першої цієї статті передбачено врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, але і за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Тобто при цьому законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 1 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

Згідно вимог ч. 2 ст. 161, ст. 244-2 КАС України висновки Верховного суду України підлягають обов'язковому застосуванню судом у подібних правовідносинах та суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Отже з урахуванням викладених роз'яснень Вищого адміністративного суду України та правової позиції Верховного суду України, можна дійти висновку, що вимоги позивача про необхідність врахування страхового стажу виключно лише за 60 місяців у період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року є незаконними та не відповідають положенням ч. 1 ст. 40 Закону, оскільки за вказаним нормами Закону встановлено імперативний безумовний обов'язок врахування при розрахунку пенсії позивача його заробітної плати за весь період роботи, починаючи з 01.07.2000 року, що наразі і було зроблено відповідачем в свої розрахунках.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Керуючись вказаними принципами, за встановленими обставинами справи суд вважає, що відповідач довів законність проведеного ним розрахунку пенсії позивача та відповідність їх діючим нормам закону, натомість позовні вимоги позивача не ґрунтуються на положеннях закону, у зв'язку із чим підстав для їх задоволення не має.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 11, 17, 52, 71, 99, 100, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Донецькій Апеляційний адміністративний суд через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанцій протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. О. Хараджа