Справа № 520/10975/14-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 р. Справа № 520/10975/14-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Рева С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Романові Д.І.

з участю: представника відповідача Київської районної адміністрації Одеської міської ради - Таранової Наталії Вікторівни, третьої особи - ОСОБА_4, адвоката в її інтересах Кліменко Володимира Павловича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради за № 688 від 24 вересня 2012 року «Про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованого коридору загального користування за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7».

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_7 задоволено.

Скасовано розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради за № 688 від 24 вересня 2012 року «Про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованого коридору загального користування за адресою: АДРЕСА_1, громадянкою ОСОБА_7».

В апеляційних скаргах Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду. А також з посиланням на те, що вказаний позов був поданий після закінчення встановленого ст. 99 КАС України строку оскарження відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи справу, судом першої інстанції встановлено, що двоповерховий багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до комунальної власності.

ОСОБА_7 на теперішній час проживає та значиться зареєстрованою у зазначеному будинку у двокімнатній квартирі № 5, загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 36 кв.м., разом зі своєю сестрою ОСОБА_6

ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 частка якої складає 329/1000, що підтверджується договіром дарування від 03 листопада 2010 року.

20 червня 2012 року посадовими особами КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» було проведено перевірку за адресою: АДРЕСА_1, якою підтвердився факт самовільного встановлення у коридорі загального користування перегородки та двері, про що складено відповідний акт.

За наслідками перевірки 04 липня 2012 року посадовими особами КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» складено акт перевірки №0241, яким встановлено самовільне встановлення дверей у коридорі загального користування, чим порушені Правила користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків.

Приписом № 0241 від 04.07.2012 року за ст. 150 КУпАП, яким запропоновано ОСОБА_7 усунути порушення шляхом демонтажу двері.

05 липня 2012 року КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» складено протокол про адміністративне правопорушення № 241 за ст. 150 КУпАП відносно ОСОБА_7

Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради №688 від 24 вересня 2012 року «Про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованого коридору загального користування за адресою: АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_7», зобов'язано ОСОБА_7 власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН», самочинно реконструйований коридор загального користування, шляхом знесення (демонтажу) самочинно збудованої перегородки та встановленої двері за адресою: АДРЕСА_1 у п'ятиденний термін.

Не погоджуючись з розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради №688 від 24 вересня 2012 року позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з законності, обґрунтованості позовних вимог, оскільки спірне розпорядження прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 100 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та

наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. N 76 затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, якими закріплено умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень.

П.п. 1.4.1 п. 1.4 Правил встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно п.п. 1.4.3 п. 1.4 Правил встановлено, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

В свою чергу, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Крім того, не допускається перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі (п.п. 1.4.4 п. 1.4 Правил).

Відповідно до п. 1.4.5. Правил, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування. При цьому, поруч з іншими документами подається і згода власників, спiввласникiв (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

За умовами п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, а також власник квартири повинен використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Проте, судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги те, що матеріали справи безспірно свідчать, що ОСОБА_4 власниця квартири АДРЕСА_1 частка якої складає 329/1000, своєї згоди на здійснення реконструкції коридору загального користування не давала, а навпаки неодноразово зверталася зі скаргами на неправомірні дії позивача щодо самочинного реконструйованого коридору загального користування, оскільки встановлені металеві двері порушуються її права.

Як вбачається із матеріалів справи та помилково не враховано судом першої інстанції, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2013 року зобов'язано ОСОБА_7 власними силами і за рахунок власних коштів знести самочинно збудовану перегородку та демонтувати металеві двері в коридорі загального користування у будинку АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили 13.08.2013 року.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що перегородка з металевими дверима є самочинною спорудою, оскільки встановлена без дозволу зі сторони органів місцевого самоврядування та самочинна споруда порушує законодавство у сфері техногенної та пожежної безпеки.

25.06.2014 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси покладено авансування витрат для проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №1512/17523/12, виданого Київським райсудом м. Одеси 08.11.2013 року про знесення самочинно збудованої перегородки та демонтаж металевих дверей у коридорі загального користування у будинку АДРЕСА_1 на громадянку ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, яке регулює порядок здійснення реконструкції житлових приміщень, колегія суддів вважає, що розпорядження відповідача №688 від 24 вересня 2012 року «Про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованого коридору загального користування за адресою: АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_7» відповідає положенням чинного законодавства є обґрунтованим та правомірним, а тому поданий адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Твердження позивача та висновок суду першої інстанції про недоведеність та обґрунтованість винесеного розпорядження колегія суддів не бере до уваги, оскільки повність спростовується матеріалами справи.

Доводи ж апелянтів про пропущення позивачем строку звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вважає, правильним висновок суду першої інстанції про поновлення строку звернення до суду із зазначеним позовом.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому згідно з ч.1 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Однак, позивачем ні в суді першої інстанції, а також, що констатується колегією суддів, в ході апеляційного розгляду справи, не доведено правомірності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не були встановлені всі фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, а встановленим обставинам не надана належна правова оцінка, постанова суду Київського районного суду міста Одеси підлягає скасуванню.

Враховуючи, що судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195,196, п.3 ч.1 ст. 198, п.3, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, постанову Київського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2014 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_7 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування розпорядження відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко