Справа № 826/2765/15
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 березня 2015 року № 826/2765/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Катющенка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ЕНД ТІ ГЛОБАЛ СЕРВІС»
простягнення податкового боргу в розмірі 423041,51 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ЕНД ТІ ГЛОБАЛ СЕРВІС» (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, долученої до матеріалів справи у судовому засіданні 26.03.2015, просить стягнути з відповідача податкову заборгованість у розмірі 423041,51 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2015 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі, а відповідно до ухвали суду від 16.03.2015 у зв'язку з надходженням заперечень відповідача, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 26.03.2015 на підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України допущено процесуальне правонаступництво у справі позивача - Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

В судовому засіданні 26.03.2015 представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у судовому засіданні 26.03.2015 суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до облікової картки платника податків у відповідача обліковується заборгованість перед бюджетом на загальну суму у розмірі 423041,51 грн., що виникла на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 14.08.2014 за липень 2014 року, а також податкових повідомлень-рішень від 18.05.2013 № та № .

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Доказів подання уточнюючих розрахунків щодо вищевказаної податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року суду не надано, проте визначена нею сума податкового зобов'язання відповідачем не сплачена.

Водночас, як видно з матеріалів справи, відповідач скористався своїм правом та оскаржив у судовому порядку податкові повідомлення-рішення від 18.05.2013 № та № .

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як підтверджується матеріалами справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014, у справі № 826/16145/13-а за позовом ТОВ «ЕС ЕНД ТІ ГЛОБАЛ СЕРВІС» до ДПІ у Печерському районі міста ГУ Міндоходів у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.05.2013 № та № , відмовлено у задоволенні позову повністю.

Крім того, позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу від 21.10.2014 № 9619-25, яка отримана останнім 12.11.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судом не приймається до уваги посилання позивача на лист від 27.02.2015 вих. № 001/15, з яким останній звернувся до відповідача щодо зарахування в рахунок погашення податкового боргу суми здійснених ТОВ «ЕС ЕНД ТІ ГЛОБАЛ СЕРВІС» авансових платежів за січень-грудень 2014 року у розмірі 104400 грн., оскільки доказів на підтвердження узгодження таких дій з контролюючим органом та здійснення такого зарахування позивачем суду не надано, а судом з наявної в матеріалах справи облікової картки платника податків не встановлено відповідного зарахування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду вказаного листа від 27.02.2015 вих. № 001/15 відповідач листом від 20.03.2015 № 19577/10/26-55-20-04 запропонував ТОВ «ЕС ЕНД ТІ ГЛОБАЛ СЕРВІС» у зв'язку з розбіжностями інформації, наданої в листі, з обліковими показниками в інтегрованій картці з авансових внесків по податку на прибуток, провести звірення стану розрахунків платника з бюджетом.

Таким чином, сума податкового боргу у розмірі 423041,51 грн. відповідно до вимог чинного законодавства України є узгодженою і визнається сумою податкового боргу платника податків, розмір якої підтверджується даними облікової картки платника податку та іншими матеріалами справи.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Стосовно клопотання відповідача у запереченнях про розстрочення виконання постанови щодо погашення суми податкового боргу у зв'язку з відсутністю у ТОВ «ЕС ЕНД ТІ ГЛОБАЛ СЕРВІС» грошових коштів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 161 КАС України встановлено, що під час прийняття постанови суд вирішує: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання постанови; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

При цьому, відповідно до змісту ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

З аналізу вказаних норм вбачається, що під час прийняття постанови суд не вирішує питання щодо розстрочення виконання судового рішення, в той же час вирішення такого питання передбачено в окремому порядку та на певній стадії, у зв'язку з чим клопотання відповідача не підлягає розгляду та задоволенню на даній стадії.

При цьому, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, зокрема, відсутність коштів на рахунку, що має бути підтверджено належним чином відповідними доказами, відповідач не позбавлений можливості звернутися після набрання законної сили судовим рішенням на стадії його виконання до адміністративного суду першої інстанції з заявою щодо розстрочення виконання судового рішення.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат заявника - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ЕНД ТІ ГЛОБАЛ СЕРВІС» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 16/13, літера А; ) податкову заборгованість у розмірі 423041,51 грн. (чотириста двадцять три тисячі сорок одна гривня 51 коп.), з яких:

з податку на додану вартість у розмірі 88381,30 грн. (вісімдесят вісім тисяч триста вісімдесят одна гривня 30 коп.) на бюджетний рахунок № 0007, одержувач: УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, , в ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, код платежу 14010100;

з податку на прибуток у розмірі 334660,21 грн. (триста тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят гривень 21 коп.) на бюджетний рахунок № 0007, одержувач: УДКСУ у Печерському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, , в ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, код платежу 11021000.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Катющенко