Справа № 465/2592/14-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 876/11857/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 04 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) у Франківському районі м. Львова щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії згідно довідки прокуратури Львівської області №18-814 від 07.04.2014 р. про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 04.09.2008 р.), з розрахунку 90% середнього заробітку, що становить 6 531,31 грн.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 04 вересня 2014 року позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ у Франківському районі м. Львова. Апеляційну скаргу мотивує тим, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, діяла нова редакція ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачена пенсія у розмірі 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої вимагаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. страхові внески загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугою років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення) в розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати з 01.04.2009 р., з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, але вона продовжувала працювати.

31.03.2014 р. позивач наказом прокурора Львівської області № 324-к була звільнена з посади старшого прокурора відділу правозахисної діяльності, представництва інтересів держави у судах, протидії корупції управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту прокуратури Львівської області за власним бажанням відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» - у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років (25 років, 1 місяць, 3 дні).

10.04.2014 р. ОСОБА_1 звернулася в УПФУ у Франківському районі м. Львова із заявою про перерахунок пенсії в розмірі 90 % від заробітної плати згідно довідки №18/814 від 07.04.2014 р.

Проте, листом №5187/03-20 від 25.04.2014 р. їй було відмовлено відмовив її у проведенні перерахунку такої пенсії, повідомляючи, що перерахунок пенсії здійснений у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати, а іншого чинним законодавством не передбачено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 січня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам врегульовані ч.ч. 13,18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які змін у зв'язку із прийняттям Закону "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не зазнали.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що управління Пенсійного фонду у Франківському районі м. Львова повинно здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи з 90% розміру місячного заробітку за відповідною посадою.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 10.12.2013 р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013 р. (справа №21-445а13), а відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України.

Необхідно також зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при здійсненні перерахунку пенсії працівникам прокуратури, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 04 вересня 2014 року в справі №465/2592/14-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Р.В. Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос