Справа № 810/5974/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5974/14 Головуючий у 1-й інстанції: Спиридонова В.О. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду у справі за поданням Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

Тетіївська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області звернулась до суду з поданням щодо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 року подання задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом податкового органу №459 від 14.10.2014, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.80.2.7 п.80.2 ст.80, ст.82 ПК України, призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питання належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати (а.с.11).

На виконання наказу №459 від 14.10.2014 виписано направлення на перевірку від 14.10.2014 №185 (а.с.13) та №186 (а.с.12). Пред'явлення відповідачеві вказаних направлень та вручення копії наказу підтверджується особистим підписом ОСОБА_2 у направленнях.

16.10.2014 посадовими особами Тетіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області здійснено вихід за адресою місцезнаходження позивача з метою проведення фактичної перевірки.

За результатом виходу складено акт відмови платника податків від допуску посадових осіб до проведення фактичної перевірки №16/173/ від 16.10.2014 (а.с.9).

Як видно з вищевказаного акту відмови, після ознайомлення з наказом про проведення перевірки апелянт відмовив у допуску до фактичної перевірки, та від підпису відмовився.

16.10.2014 подано звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким на підставі відмови у проведенні фактичної перевірки, згідно ст.20, 81 ПК України, просять застосувати умовний адміністративний арешт майна підприємця.

За результатом розгляду вказаного звернення начальником Тетіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області прийнято рішення від 16.10.2014 №5 про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 З метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, податковий орган звернувся до суду з поданням.

Приписами ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, визначених підпунктами 80.2.1-80.2.7.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, документів передбачених даною нормою, що, як видно з матеріалів справи, і було зроблено посадовими особами податковго органу.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

В контексті наведеного, платник податків повинен розписатися та отримати копії зазначених документів, а відмова від їх отримання є неправомірною.

Відмова платника податків від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення, або від допуску посадових осіб контролюючого органу є підставою для застосування арешту майна в порядку, визначеному ст.94 ПК України.

Пунктом 94.1 ст.94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

З урахуванням викладеного, та якщо платник податків шляхом недопуску інспекторів до проведення фактичної перевірки перешкоджає законній діяльності контролюючого органу під час виконання службових обов'язків, способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків є адміністративний арешт майна платника податків.

Суд першої інстанції вірно вказує, що податковим органом дотримано порядок проведення фактичної перевірки, обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав для недопуску посадових осіб до фактичної перевірки відповідачем не наведено. Факт відмови платника податків від допуску посадових осіб зафіксований актом у встановленому порядку. Будь-яких зауважень щодо невиконання посадовими особами вимог ст.81 ПК України зазначений акт не містить, а апелянт від його підпису відмовився.

Ретельно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки відповідач відмовився від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення, рішення про застосування умовного адміністративного арешту правомірно прийнято згідно положень ст.94 ПК України.

Враховуючи викладене судова колегія вважає необгрунтованими твердження апелянта щодо неправомірності дій податкового органу.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Апелянт всупереч зазначених вимог не довів відповідність своїх доводів положенням закону і обставинам справи, та не надав жодних доказів на підтвердження своєї позиції.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 20.10.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.