Справа № 826/20227/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк Р.В.

пр-к апелянта Харченко О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної реєстраційної служби України до Державної виконавчої служби України про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу, про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України, в якому просив визнати незаконними та скасувати постанови про накладення штрафу, про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 45349719 від 04.12.2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. про накладення штрафу ВП №45349719 від 04.12.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права , просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45349719 щодо примусового виконання виконавчого листа № 826/11682 виданого 23.10.2014 року Окружним адміністративним судом м. Києва про зобов'язання Державної реєстраційної служби України () зареєструвати право власності на будівлю АТБ (лабораторія), літ - А-ІІ, загальною площею 2 528,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7, «Бориспіль» Міжнародний державний аеропорт, за суб'єктом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Рапекс1» (Код ).»

Пунктом 2 зазначеної постанови визначено боржнику 7-денний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання виконавчого документа.

14.11.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено вимогу державного виконавця № 526/6 в якій зазначено про відсутність інформації щодо виконання боржником рішення суду на підставі якого видано виконавчий документ за яким відкрито виконавче провадження №45349719 та викладено вимогу Державній реєстраційній службі України в строк до 20.11.2014 року виконати в повному обсязі рішення суду про що повідомити на адресу відділу в строк до 20.11.2014 року та видати документи, або належним чином завірені копії документів, що підтверджують повне та фактичне виконання рішення суду.

24.11.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про накладення штрафу ВП №45349719 від 24.11.2014 року, якою на Державну реєстраційну службу України накладено штраф у розмірі 680,00 грн. та видано вимогу № 526/6, відповідно до якої вимагається у встановлений новий п'ятиденний строк на виконання рішення суду виконати в повному обсязі рішення суду про що повідомити на адресу відділу в строк до 01.12.2014 року.

04.12.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанови ВП №45349719:

- про накладення штрафу, якою на Державну реєстраційну службу України накладено штраф у розмірі 1360,00 грн.;

- про стягнення з боржника виконавчого збору, якою стягнуто з Державної реєстраційної служби України на користь держави виконавчий збір у розмірі 1360,00 грн.;

- про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою стягнуто з Державної реєстраційної служби України витрати на проведення виконавчих дій у сумі 65,28 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині суд першої інстанції виходив з того, що вимога № 526/6 від 24.11.2014 року отримана позивачем лише 03.12.2014 року, а отже він був позбавлений можливості виконати рішення суду з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження №45349719 у п'ятиденний строк з моменту винесення відповідної вимоги, а п'ятиденний строк з моменту її отримання станом на 04.01.2014 не минув.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не може не погодитися, виходячи з наступного.

Порядок та умови виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 статті 75 та частин 1 та 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, вимогою № 526/6 від 24.11.2014 року встановлено позивачу новий п'ятиденний строк для виконання рішення суду. Зазначена вимога не мітить вказівки з якого моменту має обчислюватись початок перебігу зазначеного строку.

Відповідно до відмітки вхідної кореспонденції, вимога № 526/6 від 24.11.2014 року отримана позивачем 03.12.2014 року.

Відповідачем належних доказів на підтвердження дати направлення позивачу вимоги № 526/6 від 24.11.2014 року не надано.

Отже, станом на час прийняття спірної постанови від 04.12.2014 року, встановлений державним виконавцем новий п'ятиденний строк на виконання рішення суду не минув.

Оскільки, у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, то постанова про накладення штрафу у розмірі 1360 гривень 00 копійок є передчасною.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про протиправність постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. про накладення штрафу ВП №45349719 від 04.12.2014 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують .

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41,160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 20.03.2015 р.

.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.