Справа № 804/3176/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 рокусправа № 804/3176/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року справі №804/3176/14
за позовом до відповідача про ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області визнання незаконними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області (далі по тексту - відповідач), в якому просив, з урахуванням зміни позовних вимог, визнати незаконними та скасувати рішення відповідача про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду №№1093-1096 від 15.11.2013р. та №№061-062 від 06.02.2013 р.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позові, зазначив, що оспорювані рішення не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки позивач не є фізичною особою - підприємцем, а є приватним нотаріусом.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року справі №804/3176/14 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області №1095, № 1096 від 15.11.2013 року та №061, №062 від 06.04.2014 року. В іншій частині позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог обґрунтована тим, що застосування відповідачем до позивача фінансових санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків за рішеннями № 1095, 1096 від 15.11.2013 року та № 061, № 062 від 06.02.2014 року на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка втратила чинність з 01.01.2011р., є протиправним та таким, що суперечить ст. 58 Конституції України.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року справі №804/3176/14 та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає, що відповідно до абзацу 6 пункту 7 розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Відповідач вказує, що за порушення, вчинені до 01 січня 2011 року, управлінням застосовуються фінансові санкції, передбачені нормативно-правовими актами, що діяли на момент вчинення порушення. Також відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки позивача, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін оскаржуване рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, позивач по справі зареєстрований 15.10.2003 року як приватний нотаріус та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

15.11.2013 року та 06.02.2014 року Управлінням пенсійного фонду в м.Синельникове та Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі п.2 ч.9. ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 були прийняті рішення про застосування до приватного підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків, у т.ч. донарахованих страхувальниками або органом ПФУ, а саме:

- рішення № 1093 від 15.11.2013 року про застосування штрафу та пені у сумі 260,62 грн. за період з 31.03.2005 року по 19.04.2005 року;

- рішення № 1094 від 15.11.2013 року про застосування штрафу та пені у сумі 373,42 грн. за період з 31.03.2006 по 05.05.2006 р.;

- рішення № 1095 від 15.11.2013 року про застосування штрафу та пені в сумі 3024,54 грн. за період з 02.04.2007 року до 07.04.2008 року;

- рішення № 1096 від 15.11.2013 року про застосування штрафу та пені в сумі 1360,78 грн.;

- рішення № 061 від 06.02.2013 року про застосування штрафу та пені в сумі 258,43 грн. за період з 01.04.2005 року до 19.04.2005року;

- рішення №062 від 06.02.2013 року про застосування штрафу та пені в сумі 365,12 грн. за період з 03.04.2006 року до 05.05.2006 року.

Як свідчать пояснення відповідача, вказані рішення фактично прийняті по відношенню до позивача по справі - приватного нотаріуса ОСОБА_1

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення відповідача № 1093 та № 1094 від 15.11.2013 року були скасовані згідно рішення Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.12.2013 року №28048/07/30.

Судом встановлено, що до 1 січня 2011р. відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, було врегульовано Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким визначались платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно пункту 2 частини 9 статті 106 вказаного Закону виконавчі органи Пенсійного фонду України застосовують до страхувальників такі фінансові санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01.01.2011р., виключено ч.ч.1-9 ст. 106 Закону № 1058.

При цьому, згідно абз.5 п.7 Прикінцевих і Перехідних положень вказаного Закону визначено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011р., в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011р. не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до підпункту 9.3.2 пункту 9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Згідно форми рішення за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду (додаток 14), обов'язковим реквізитом є назва або прізвище, ім'я, по батькові страхувальника, для фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності - дата народження.

В той же час із оскаржуваних рішень відповідача №1095, № 1096 від 15.11.2013 року вбачається, що особою, стосовно якої їх прийнято, є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 Натомість, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1, якому відповідач направив названі рішення, не має правового статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а є приватним нотаріусом.

В рішеннях відповідача №061 та №062 містяться дати, які свідчать про можливість прийняття названих рішень як у 2013, та у 2014 роках.

Згідно пояснень, наданих відповідачем суду першої інстанції, дату 06.02.2013 року, зазначену в названих рішеннях, слід вважати датою 06 лютого 2014 року.

Отже, відомості, вказані у названих рішеннях, не дають можливості однозначно визначити коли та стосовно якої особи їх винесено.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

За таких обставин, з огляду на наявність вказаних суперечностей у прийнятих суб'єктом владних повноважень рішеннях, колегія суддів дійшла висновку про те, що їх не можна вважати такими, що відповідають критеріям добросовісності, обґрунтованості та розсудливості у розумінні частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищевикладене, висновок суду першої інстанції про протиправність названих рішень відповідає нормам статті 2 КАС України та є вірним по суті, що згідно частини 2 статті 200 КАС України виключає підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року справі №804/3176/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко