Справа № 2а-7622/10/1370
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Справа № 876/10784/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Щерби С.Б.,

представника відповідача - Парнікова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Львова Львівської області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2012 року про відмову в роз'ясненні судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова, управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Львова Львівської області про стягнення надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, -

в с т а н о в и в :

Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Львова Львівської області звернулося в суд з заявою про роз'яснення постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року у справі №2а-7622/10/1370 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова, управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Львова Львівської області про стягнення надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб внаслідок застосування права на податковий кредит та штрафу за неповне повернення суми надміру сплаченого податку на загальну суму 550, 98 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2012 року відмовлено в роз'ясненні вищевказаного судового рішення.

Не погодившись із винесеною ухвалою, заявник оскаржив її в апеляційному порядку, покликається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду чинному законодавству та обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому факту, що з врахуванням вимог Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та Постанови Кабінету Міністрів України №127 від 04 лютого 2004 року "Про затвердження Порядку нарахування штрафів за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб" повернення штрафів за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб здійснюється у порядку безспірного стягнення з бюджетного рахунку, призначеного для утримання відповідного органу. Разом з тим, вищезазначені нормативні документи, як регламентують порядок повернення штрафів за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб втратили чинність, а тому відсутній обов'язок здійснювати повернення вищевказаних штрафів саме органами Державної казначейської служби України. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, та прийняти нову ухвалу, якою вимоги заяви про роз'яснення ухвали задовольнити.

Представник відповідача (апелянта) - Управління державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Львова Львівської області - Парніков М.В. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про роз'яснення судового рішення.

Представник позивача та представник відповідача - ДПІ у Шевченківському районі м.Львова в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю- доповідача та пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року (яка залишена ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 01 листопада 2011 року без змін) позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова надати управлінню Державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова висновок про перерахування на поточний рахунок ОСОБА_3 суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб внаслідок застосування права на податковий кредит в розмірі 275, 49 грн. Зобов'язано управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 штраф за несвоєчасне та неповне повернення суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягали поверненню ОСОБА_3 у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту за 2009 рік в розмірі 275,49 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що роз'ясненню підлягають постанови чи ухвали суду у разі, якщо без такого роз'яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Втрата чинності нормативними документами, якими керувався суд при прийнятті рішення, а також не визначення законодавцем порядку щодо здійснення повернення штрафів, на момент виконання рішення, відноситься до питань, пов'язаних з виконанням судового рішення передбачених Розділом V КАС України. Рішення суду є чітке, зрозуміле, а зміна законодавства не є підставою для звернення з такою заявою в порядку ст.170 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз'яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму ВАС України №7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому клопотання про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання.

В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Разом з тим, Управління державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Львова Львівської області фактично просить роз'яснити порядок виконання судового рішення, що, на думку колегії суддів, не є компетенцією суду в розумінні ч.1 ст.170 КАС України.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляном не зазначено, в чому саме постанова Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року у справі №2а-7622/10/1370 є незрозумілою, а тому правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про роз'яснення судового рішення

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 170, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Львова Львівської області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2012 року про відмову в роз'ясненні судового рішення у справі № 2а-7622/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 27 березня 2015 року.