Справа № 161/18251/14-а 2-а/161/701/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Справа № 876/1129/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2014 року по справі № 161/18251/14-а, 2-а/161/701/14 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмову у проведенні перерахунку неправильно призначеної йому пенсії державного службовця по інвалідності та зобов'язати відповідача провести перерахунок та призначити йому пенсію по інвалідності з 31 березня 2014 року з урахуванням інших виплат в розмірі 3 680,43 грн.; зобов'язати відповідача виплатити різницю (недоплату), яка виникла внаслідок неправильного здійснення розрахунку пенсії, і накопичуватиметься з часу подання адміністративного позову, з урахуванням індексації до пенсії відповідно до законодавства.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо не включення позивачу до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації з урахуванням виплачених сум та зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» із заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації з 31 березня 2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обгрунтування апеляційної карги вказує те, що оскільки матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не входять до складу заробітної плати державного службовця, тому підстав для включення вказаних сум до складових заробітної плати державного службовця для призначення пенсії немає.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, колегія суддів відповідно до ч. 1 п. 3 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області як одержувач пенсії по інвалідності. Пенсія позивачу призначена відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» 31 березня 2014 року.

При проведенні розрахунку пенсії позивачу не були враховані до складових заробітної плати інші виплати, в які входили матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які він отримував під час роботи, та з яких сплачувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про здійснення перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням інших виплат.

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області від 04 листопада 2014 року №477/К-01 позивача повідомлено, що підстав для перерахунку призначеної пенсії з урахуванням інших виплат не має (а.с.11).

Колегія суддів не погоджується з таким висновки відповідача з наступних підстав.

Згідно довідки Ківерцівської районною державної адміністрації Волинської області про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи, або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається відповідно до Закону України «Про державну службу» від 28 березня 2014 року №50/2-14, за період з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2014 року, позивачу надавалась матеріальна допомога та сплачено суми індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.5).

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, в якій визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції не враховано, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом лише 11 листопада 2014 року.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог за період з 31 березня 2014 року по 10 травня 2014 року включно слід залишити без розгляду.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено.

Таким чином позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії підлягають задоволенню з 11 травня 2014 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, до яких належать органи державної податкової служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової, якою позов задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 100, 160, 195, ст. 197, п. 3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2014 року по справі № 161/18251/14-а, 2-а/161/701/14 - скасувати та прийняту нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 31 березня 2014 року по 10 травня 2014 року включно - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо не включення до заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_2 виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії призначеної ОСОБА_2 з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 11 травня 2014 року до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Т.В. Онишкевич

В.П. Сапіга