Справа № 820/20717/14
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 березня 2015 р. №820/20717/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

суддів: Самойлової В.В., Панченко О.В.,

при секретарі судового засідання - Костіної А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ХАСК" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання дій незаконними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАСК" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконними та скасувати рішення відповідача від 14.07.2014 року № 4122-09/512 щодо відмови позивачу в наданні висновку про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 775-HAOYU від 24.12.2013 року, укладеним з компанією "Ruian Haoyu Machinery Co., Limited"; зобов'язати відповідача видати висновок щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, укладеним з компанією "Ruian Haoyu Machinery Co., Limited" (Руйан, Н.Р. Китай), № 775-HAOYU від 24.12.2013 року на суму 157775 доларів США 00 центів з 10 липня 2014 року по 10 серпня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем не дотримано вимог закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірними.

Представник відповідача надав до суду заперечення, у яких зазначив, що оскаржувані рішення винесені у межах повноважень, що визначені Порядком № 1409 та Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, всі особи, які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, колегією суддів встановлено наступне.

Колегією суддів встановлено, що 24 грудня 2013 року позивачем укладено контакт № 775-HAOYU з компанією "Ruian Haoyu Machinery Co., Limited" (Руйан, Н.Р. Китай) на поставку обладнання - ТВ 1300 лінія з нанесення для матеріалів різних типів застосування, на загальну суму контракту 315550,00 доларів США.

26 грудня 2013 року на виконання умов пункту 3.1.1 зазначеного контракту, позивачем здійснено передоплату у розмірі 50 % від загальної вартості контракту в сумі 157775,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 200.

Згідно пункту 6.2 контракту, строк виробництва - протягом 120 днів з моменту отримання 50 % на банківський рахунок продавця після підписання зазначеного контракту.

Пунктом 6.3. контракту встановлений термін проведення виробничих випробувань на території продавця протягом 120 днів з моменту отримання передоплати.

Відповідно до пункту 6.4 зазначеного контракту, строк відвантаження - протягом 141 днів з моменту отримання передоплати.

Згідно підпункту 10.3.1 контракту, якщо продавець не зможе надати товар для відвантаження протягом 50 днів від зазначеної дати (після закінчення 120 днів як періоду виробництва товару) - покупець має право вимагати повного повернення передоплати.

14 січня 2014 року ТОВ "ХАСК" та "Ruian Haoyu Machinery Co., Limited" (Руйан, Н.Р. Китай) укладено додаток № 3 до контракту № 775-HAOYU від 24.12.2013 року, яким внесено зміни до пунктів 6.3 та 6.4 контракту та зазначено:

- строк проведення перевірки товару перед відвантаженням і виробничих випробувань на території Продавця: впродовж 140 днів з моменту отримання 50% передоплати на банківський рахунок Продавця після підписання цього Контракту;

- термін відвантаження - протягом 180 днів з моменту отримання 50 % передоплати на банківський рахунок Продавця після підписання цього Контракту.

Гарантійним листом від 21.03.2014 року "Ruian Haoyu Machinery Co., Limited" (Руйан, Н.Р. Китай) підтвердило ТОВ "Хаск", що після проведення виробничих випробувань, багатофункційна лінія нанесення ТВ-1300, в строк до 10.07.2014 року буде відвантажена на адресу позивача.

Листом від 10.07.2014 року за вих. № 10714-1 позивач звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з проханням продовжити законодавчо встановлений строк розрахунків до 10.08.2014 року за зовнішньоекономічним контрактом від 24.12.2013 року № 775-HAOYU, укладеного з компанією "Ruian Haoyu Machinery Co., Limited" (Руйан, Н.Р. Китай) на поставку обладнання - ТВ 1300 лінія з нанесення для матеріалів різних типів застосування, на загальну суму контракту 315550,00 доларів США, на підставі внесених до контракту змін.

Листом від 14.07.2014 року за вих. № 4122-09/512 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України відмовлено позивачу у продовженні строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом в зв'язку з тим, що позивачу необхідно надати відповідне обґрунтування для продовження строків, а саме - документи, що підтверджують наявність обставин, які призвели до продовження строків поставки за зовнішньоекономічною операцією.

Колегія суддів вважає відмови відповідача необґрунтованими, виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" № 185/94 від 23 вересня 1994 року (далі - Закон № 185) встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до статті 6 Закону № 185, строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1409 від 29.12.2007 року, затверджено Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями та на її виконання видано Наказ Міністерства економіки України "Про затвердження Положення про порядок видачі висновків щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями" № 15 від 18.01.2008 року (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Зазначений Порядок визначає механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строків проведення розрахунків за такими операціями.

Згідно пункту 3 Порядку до операцій, що здійснюються резидентами, належать в тому числі, під час виконання договорів поставки складних технічних виробів - імпортні операції з поставки устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з поставки складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Висновок стосовно віднесення операцій резидента до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, та продовження встановлених строків (далі - висновок) видається Мінекономіки.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що для одержання висновку резидент подає до Мінекономіки такі документи:

1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період;

2) засвідчені в установленому порядку: копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову; копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Датою подання документів, на підставі яких видається висновок, вважається дата їх реєстрації в Мінекономіки.

Відповідно до пункту 7 Порядку Мінекономіки розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Пунктом 9 Порядку встановлено, підставами для відмови у видачі висновку є: 1) подання резидентом документів: з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку; що містять недостовірну інформацію; після закінчення встановлених строків; 2) невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

Дослідивши зміст листа-зверненя позивача від 10.07.2014 року за вих. № 10714-1, судом встановлено, що дані звернення відповідають вимогам підпункту 1 пункту 4 Порядку, зокрема позивачем зазначено обґрунтування необхідності продовження встановленого строку на певний період, надано копії контракту та додатків до нього, платіжного доручення в підтвердження суми фактично здійсненої оплати, інвойс від 24.12.2013 року та, крім того, до звернення від 10.07.2014 року надано листи від контрагента щодо проведення виробничих випробувань.

Суд зазначає, що підстави для відмови у наданні висновку, передбачені пунктом 9 Порядку, є вичерпними та не передбачають вимоги надання документального підтвердження обґрунтування необхідності продовження встановленого строку розрахунків на певний період. Обґрунтування необхідності продовження встановленого строку розрахунків, згідно вимог підпункту 1 пункту 4 Порядку, зазначається у самому листі-зверненні, що й було зроблено позивачем в обох випадках.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність документального підтвердження збільшення терміну поставки є недоречним, оскільки жодна норма діючого законодавства, зокрема Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, не передбачає повноважень Мінекономіки перевіряти строки поставки за договорами між суб'єктами господарювання.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення відповідача про відмову в продовженні строку розрахунків є необґрунтованими, оскільки при їх прийнятті відповідач вийшов за межі наданих йому законом повноважень.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача про підміну судом суб'єкта владних повноважень у разі прийняття рішення про зобов'язання відповідача продовжити строки розрахунків, оскільки одним із засобів захисту порушеного права у відповідності до частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України є саме зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд також зазначає, що датою продовження строків розрахунків, положення Порядку пов'язують з датою реєстрації в Мінекономрозвитку повторно поданих документів, з огляду на що суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача продовжити строки розрахунків з дати реєстрації останнього листа-звернення позивача.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконними та скасувати рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 14.07.2014 року № 4122-09/512 щодо відмови в наданні висновку про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 775-HAOYU від 24.12.2013 року, укладеним з компанією "Ruian Haoyu Machinery Co., Limited".

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України видати висновок щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, укладеним з компанією "Ruian Haoyu Machinery Co., Limited" (Руйан, Н.Р. Китай), № 775-HAOYU від 24.12.2013 року на суму 157775 доларів США 00 центів з 10 липня 2014 року по 10 серпня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Тітов О.М.

Судді Самойлова В.В.

Панченко О.В.