Справа № 826/781/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 березня 2015 року № 826/781/15

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1
до відповідача Лівобережний відділ державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві
третя особа проОСОБА_2, громадянка Ісламської Республіки Іран визнання протиправними дій та скасування рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до відповідача Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2015 суддею Добрянською Я.І. було відкрито провадження в адміністративній справі № 826/781/15 та призначено справу до судового розгляду.

У своїй позовній заяві позивач просив:

- поновити строк звернення до адміністративного суду;

- визнати протиправними дії Лівобережного відділу реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010, видачі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1;

- скасувати рішення Лівобережного відділу реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010.

Свої позовні вимоги відповідач аргументував тим, що в січні 2015 року позивач у телефонній розмові від ОСОБА_2 дізнався, що вона перебуває у шлюбі з громадянином Ірану від якого має повнолітню дитину і цей факт був прихований третьою особою перед реєстрацією шлюбу з позивачем та вважає дії відповідача, як такі, що порушили його права та інтереси.

У зв'язку з вищенаведеним позивач і звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва за захистом своїх прав. Судом було поновлено строк звернення до суду.

В судове засідання 12.02.2015 відповідач та третя особа не з'явилися хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленні. Через канцелярію суду відповідач наддав свої письмові заперечення та просив у позові відмовити і розглядати справу без його участі.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердив свої позовні вимоги та надав свої пояснення по суті спору.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на викладене, а саме не прибуття відповідача та третьої особи, що були повідомлені належним чином, в судове засідання, суд ухвалив продовжити розгляд даної адміністративної справи № 826/15430/14 в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, проти чого також не заперечив представник позивач.

Про перехід до розгляду справи № 826/15430/14 в порядку письмового провадження, відповідача було належним чином повідомлено листом від 18.11.2014, докази чого містяться в матеріалах справи.

За наслідками переходу судом до розгляду адміністративної справи № 826/781/15 в порядку письмового провадження, станом на 04.03.2015 жодних інших документів з приводу даного спору від сторін по справі до канцелярії суду не надходило.

Отже, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів справи між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 06.10.2010 було укладено шлюб, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2771 від 06.10.2010 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1.

У квітні 2012 року ОСОБА_1 подав позов про розірвання шлюбу який був задоволений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07.09.2012, яке набуло чинності 18.09.2012 та 21.12.2012 зареєстровано розірвання шлюбу Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва.

Зі слів позивача у січні 2015 року він у телефонній розмові дізнався від ОСОБА_2, що вона перебуває у шлюбі з громадянином Ірану від якого має повнолітню дитину і цей факт був прихований третьою особою перед реєстрацією шлюбу з позивачем. Приховання цієї інформації та дії відповідача щодо реєстрації та видачі свідоцтва про шлюб і стали приводом для звернення до Окружного адміністративного суду.

Відповідач у своїх запереченнях на позов підтвердив реєстрацію шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 06.10.2010 та зазначив про відсутність заяви про державну реєстрацію шлюбу через те, що її було знищено відповідно до чинного законодавства у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Проте надав копію актового запису та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, зважаючи на наступне.

Відповідно до «Правил реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі - Правила), чинних на момент укладення шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 06.10.2010 жінка та чоловік, які бажають зареєструвати шлюб, подають письмову заяву про реєстрацію шлюбу за встановленою формою до будь-якого органу реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.

При поданні заяви про реєстрацію шлюбу жінка та чоловік пред'являють на посвідчення своєї особи паспорт або паспортний документ.

Іноземці та особи без громадянства для реєстрації шлюбу в Україні повинні пред'явити національний паспорт або паспортний документ з відміткою про реєстрацію уповноваженого органу щодо законності їх перебування в Україні, якщо інше не передбачене чинним законодавством України.

Особи, які раніше перебували в шлюбі, можуть зареєструвати повторний шлюб тільки при пред'явленні документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу (свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про смерть одного з подружжя, судове рішення або висновок відділу реєстрації актів цивільного стану про визнання шлюбу недійсним).

У заяві про реєстрацію шлюбу, а також у графі "Для відміток" актового запису про шлюб зазначається документ, що підтверджує припинення попереднього шлюбу.

Якщо в паспортах або паспортних документах іноземців та осіб без громадянства відсутні відомості про сімейний стан, то вони повинні одночасно подати документ про те, що не перебувають у шлюбі, виданий компетентним органом країни свого громадянства або країни постійного проживання та належним чином легалізований (легалізація консульською установою або дипломатичним представництвом України в цій країні, проставлення апостилю), якщо інше не передбачено чинними міжнародними договорами України.

Зазначені документи можуть бути також видані або легалізовані консульською установою або дипломатичним представництвом цієї країни в Україні та надалі легалізовані Міністерством закордонних справ України, якщо інше не передбачено чинними міжнародними договорами України.

Якщо в паспортах або паспортних документах є відмітка про припинення шлюбу вищезазначених осіб, документ про те, що особа не перебуває в шлюбі, повинен бути пред'явлений за період після розірвання шлюбу.

Документ про сімейний стан дійсний протягом шести місяців з дня його видачі або засвідчення (якщо в ньому не встановлено інший термін).

Згідно актового запису про шлюб від 06.10.2010 № 2271 наданих відповідачем, як доказ вбачається, що в графі 12 «Відомості про наречену» зазначено, витяг із акту про розірвання шлюбу № 7448 від 02.01.2007 року виданий Офіційною нотаріальною конторою запису актів про розірвання шлюбу № 26 м. Тегеран Ісламської Республіки Іран. Довідка про сімейний стан № 7882 видана Посольством Ісламської Республіки Іран в Україні в м. Києві 27.08.2010. Такий самий запис зроблено і у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку щодо безпідставності позовних вимог, оскільки відповідно до вимог законодавства України у відповідача не було підстав для відмові у реєстрації шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 06.10.2010 з підстав на які посилається позивач, оскільки у відповідача були всі наявні документи відповідно до чинного законодавства:

- заява про реєстрацію шлюбу від 02.09.2010р.;

- паспорт громадянки Ірану з перекладои;

- довідка про сімейний стан з перекладом;

- виписка із акту розірвання шлюбу з перекладом;

- витяг із акту розірвання шлюбу з перекладом.

Копії зазначених документів наявні в м матеріалах справи.

Не бажання позивача перебувати у шлюбі з третьою особою підтвердив своїм рішенням Дніпровський районний суд м. Києва 07.09.2012, а саме задовольнив позов щодо розірвання шлюбу.

Щодо позовних вимог позивача, то суд взявши до уваги всі докази подані позивачем до матеріалів справи не вбачає жодних порушень норм чинного законодавства суб"єктом владних повноважень при здійсненні своїх функцій,наділених державою.

Позивач діяв правомірно відповідно до вимог чинного законодавства. А відтак суд приходить до висновку щодо відмови в позові повністю, беручи до уваги також рішення суду про розірвання шлюбу позивача з громадянкою Ірану.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищезазначеного відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, було доведено суду правомірність його дій при реєстрації шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 06.10.2010р. та вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010 р., видачі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1. Суд також не вбачає порушень вимог законодавства при прийнятті рішення Лівобережного відділу реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. А відтак відсутні підстави для скасування рішення Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов відхилити повністю.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному обсязі постанови - 23.03.2015