Справа № 805/358/15-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 р. Справа № 805/358/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., суддів - Тарасенка І.М., Лазарєва В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Хайфусової Владислави Вячеславівні, Державної реєстраційної служби України про скасування рішень № 17428357 від 24.11.2014, № 17429717 від 24.11.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Хайфусової Владислави Вячеславівні, Державної реєстраційної служби України про: скасування рішення № 17428357 від 24.11.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,0246 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, призначеною для ведення особистого селянського господарства, розташованого в АДРЕСА_1; скасування рішення № 17429717 від 24.11.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: НОМЕР_3, призначеною для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташованою в АДРЕСА_1; зобов'язання Державної реєстраційної служби України прийняти рішення щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,0246 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, призначеною для ведення особистого селянського господарства, розташованою в АДРЕСА_1 на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.11.2014 за реєстраційним № 9033372 та доданих до неї документів; зобов'язання Державної реєстраційної служби України прийняти рішення щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: НОМЕР_3, призначеною для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташованою в АДРЕСА_1 на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.11.2014 за реєстраційним номером № 9036402 та доданих до неї документів.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 31.03.2014 по цивільній справі №243/11812/13-ц визнано за позивачем право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1000 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та земельну ділянку площею 0,0246 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1. Представник позивача звернувся до відділу реєстрації прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби в м.Слов'янську із заявою про реєстрацію за позивачем права власності на зазначене нерухоме майно.

24.11.2014 Державною реєстраційною службою України рішеннями № 17428357, №17429717 позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на ці земельні ділянки, оскільки заяву подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а саме на все майно попереднього власника ОСОБА_4 накладено арешти. Позивач вважає вказані рішення протиправними, оскільки підстави для прийняття спірних рішень є необґрунтовані, так як поняття відчуження нерухомого майна, яке надається в Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Законі України «Про нотаріат» відноситься до правочинів, які укладаються відносно нерухомого майна власником майна. Тому вважає, що законодавство України відрізняє виникнення права на нерухоме майно на підставі правочинів та на підставі рішення суду. У зв'язку із тим, що право власності у позивача виникло не внаслідок відчуження нерухомого майна, а внаслідок визнання його права на підставі рішення суду, позивач вважає, що посилання відповідача на п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є безпідставним.

Від позивача через відділ діловодства та документообігу суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надіслав письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема: наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна попереднього власника - ОСОБА_4 - наявні активні записи про арешт. У зв'язку з тим спірні рішення були прийняті на підставі ч. 1 ст. 24 Закону та п. 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зазначене підтверджується судовою практикою, а саме постановою Верховного Суду України від 11.11.2014 за заявою ТОВ «Проект-А». Крім того, вимога про зобов'язання прийняти рішення про державну реєстрацію права власності не ґрунтується на діючому законодавстві України, оскільки за відсутності звернення заявника у встановленому законодавством порядку до відповідної реєстраційної служби за місцезнаходженням нерухомого майна, державний реєстратор Укрдержреєстру не вправі переглянути документи та/або приймати будь-яке рішення щодо реєстрації. Просив відмовити у задоволенні позову та розглядати справу за її відсутності.

Відповідач 2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи заперечення, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2014 у справі № 243/11812/13-ц визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно: - земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: НОМЕР_3, яка призначена для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та розташована в АДРЕСА_1; - земельну ділянку площею 0,0246 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, та розташована в АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Як зазначив позивач у позовній заяві, 19.11.2014 та 20.11.2014 представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до Відділу реєстрації прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби в м. Слов'янську із заявами про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: НОМЕР_3, яка призначена для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та розташована в АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,0246 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, та розташована в АДРЕСА_1.

Згідно з картками прийому заяви № 17336286 від 19.11.2014, № 17342193 від 20.11.2014 до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) ОСОБА_3 подано до реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області наступні документи: 2 копії паспорта громадянина України; довіреність, рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

24.11.2014 державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Хафусова Владислава Вячеславівна розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 19.11.2014 за реєстраційним номером 9033372, керуючись ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, форма власності: приватна на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

Згідно з цим рішенням, державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у державній реєстрації, оскільки заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а саме: на все майно попереднього власника ОСОБА_4 накладено арешт (а.с.13).

24.11.2014 державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Хафусова Владислава Вячеславівна розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 20.11.2014 за реєстраційним номером 9036402, керуючись ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, форма власності: приватна на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

Згідно з цим рішенням, державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у державній реєстрації, оскільки заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а саме на заявлену до реєстрації земельну ділянку накладено арешт (а.с.14).

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 703.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі за текстом - Закон № 1952-IV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Частиною п'ятою зазначеної статті передбачено, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з частиною 1 ст. 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини 2 ст. 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

За правилами ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною другою цієї статті передбачено, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 7 зазначеної статті Закону № 1952-IV розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі за текстом - Порядок), визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 28 Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за ОСОБА_4 (попередній власник) міститься обтяження, а саме заборона відчуження на нерухоме майно - земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3; земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, яка накладена постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції Глущенко М.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його на його відчуження, серія та номер: 30836382, видана 21.11.2012.

Пунктом 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 № 4651-VI передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, наявність у Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині скасування рішень № 17428357 від 24.11.2014, № 17429717 від 24.11.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень не підлягають задоволенню.

Дана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 11.11.2014 за заявою ТОВ «ПРОЕКТ-А».

Вимоги про зобов'язання Державної реєстраційної служби України прийняти рішення щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,0246 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, призначеною для ведення особистого селянського господарства, розташованою в АДРЕСА_1 на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.11.2014 за реєстраційним № 9033372 та доданих до неї документів; зобов'язання Державної реєстраційної служби України прийняти рішення щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: НОМЕР_3, призначеною для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташованою в АДРЕСА_1 на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.11.2014 за реєстраційним номером № 9036402 та доданих до неї документів, є похідними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в задоволенні основних позовних вимог в частині скасування рішень № 17428357 від 24.11.2014, № 17429717 від 24.11.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень було відмовлено, тому підстави для задоволення цієї частині позовних вимог - відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Хайфусової Владислави Вячеславівні, Державної реєстраційної служби України про скасування рішень № 17428357 від 24.11.2014, № 17429717 від 24.11.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зобов'язання вчинити певні дії є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 17-20, 69-72, 94, 162, 163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Хайфусової Владислави Вячеславівні, Державної реєстраційної служби України про скасування рішень №17428357 від 24.11.2014, № 17429717 від 24.11.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Дмитрієв В.С.

Судді Тарасенко І.М.

Лазарєв В.В.