Справа № 2610/21655/12
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва від 10 квітня 2012 року про можливе утримування із ОСОБА_3 переплати пенсії у розмірі 107 005,04 грн. у зв'язку із працевлаштуванням; визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва від 11 квітня 2012 року про утримання із ОСОБА_3 переплати пенсії в розмірі 107 005,04 грн. у зв'язку із працевлаштуванням.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, як працівник авіації і льотно-випробувального складу, починаючи з 23 червня 1997 року.

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2012 року на засіданні Комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, згідно статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», було прийнято рішення щодо можливого утримання із позивача переплати у розмірі 107 005,04 грн., у зв'язку із працевлаштуванням останнього.

Згідно з розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва від 11 квітня 2012 року, прийнятого на підставі вищезгаданого рішення від 10 квітня 2012 року, з позивача підлягає стягненню переплата пенсії у розмірі 107 005,04 грн..

В подальшому, листом від 26 квітня 2012 року №957 відповідач повідомив позивача про виникнення у нього переплати пенсії та індексації за період із 19.07.2004 року по 31.08.2010 року у розмірі 107 005,04 грн., у зв'язку із його працевлаштуванням, яка утримується із нього у розмірі 20% до повного погашення, згідно рішення Комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник авіації і льотно-випробного складу, починаючи із 23.06.1997 року. Вказаний вид пенсії позивачу призначено відповідно до рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 20.04.2001 року.

Згідно Наказу № 4012к про припинення трудового договору від 30.012012 року позивач звільнений з посади керівника групи ЛВС на підставі особистої заяви, у зв'язку з виходом на пенсію.

Позивачем 31 січня 2012 року подано заяву про перерахунок пільгової пенсії за вислугу років, до якої ним надано документи, які свідчили про роботу на посадах, що дають право на виплату пенсії за вислугу років, зокрема, довідку ДП «Антонов» від 05.01.2012 року про нальоти годин, за період роботи та нальоти годин із 25.08.2004 року до 31.12.2011 року, а також посвідчення провідного інженера з льотних випробувань повітряних суден І класу від 18.01.2005 року. Зазначене, на думку відповідача свідчить про відсутність у позивача права на отримання пільгової пенсії, як наслідок, правомірність оскаржених рішень.

Відповідно до частини 3 пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 224/30, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2002 року за № 536/6824 (надалі - Порядок), пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії . У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється після звільнення з роботи.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Частиною 1 статті 50 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуватися на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Позивачем 06.11.2003 року подано до відповідача заяву, якою останнього повідомлено, що з 06.11.2003 року позивач працевлаштувався на ЛВС Київського авіаційного заводу «АВІАНТ» провідним інженером з об'єктивного контролю ІІ класу та має намір незабаром поновити льотно-випробувальну роботу у якості провідного інженера з льотних випробувань.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що в діях позивача відсутні будь-які зловживання щодо отримання пенсії, оскільки ним належним чином повідомлено відповідача про працевлаштування. Натомість неналежне виконання працівниками відповідача своїх обов'язків не має спричиняти негативних наслідків для позивача.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про недоведеність факту порушення позивачем вимог законодавства у відповідній частині та про неправомірність оскаржених рішень.

Отже, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, правову позицію з приводу яких аргументовано виклав в мотивувальній частині оскаржуваного відповідачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 25 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 27.03.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.