Справа № 804/14434/13-а
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2015 рокусправа № 804/14434/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

представника позивача - Лось Д.М. ( довіреність від 05.01.2015)

представника відповідача-1 ( Митниці) - Крейси Л.О. ( довіреність від 09.12.2014)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у справі № 804/14434/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови та стягнення надмірно сплачених коштів, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Позивач) звернулося з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - Відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - Відповідач-2), у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110000003/2013/000001/2 від 22.04.2013р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 110050003/2013/00002 від 22.04.2013р.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" коштів на відшкодування шкоди у вигляді надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 118057,06 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" кошти на відшкодування шкоди у вигляді надмірно сплаченого ввізного мита у розмірі 28108,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що митний орган не мав визначених законом підстав для винесення оскаржуваних рішень, адже ними було подано всі необхідні документи для митного оформлення товарів та вони не мали розбіжностей і містили всю необхідну інформацію для визначення митної вартості товару за ціною договору. Оскільки товар був поставлений на умовах CIF- порт Південний, згідно ІНКОТЕРМС 2010, включаючи вартість страховки, за змістом яких Товариство не несе обов'язків щодо страхування та перевезення товару, а зазначені витрати покладаються на продавця товару та включаються ним до його вартості. При цьому визначення страхової вартості товару відноситься виключно до відносин Постачальника та страховика, вигодо набувачем за даним страхуванням є Постачальник, а тому встановлення Митницею митної вартості товару на підставі страхової вартості є незаконним, оскільки у даному випадку Покупцем (ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" ) не здійснювалось страхування та транспортування товару до порту призначення. Зазначають , що митним органом консультації з декларантом фактично не проводились та Митницею не дотримано обов'язку щодо послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів. (а.с.3-13)

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив про те, що митниця мала обґрунтований сумнів щодо правильності заявлення митної вартості товару. У зв'язку з ненаданням декларантом достатніх додаткових документів, Відповідачем після проведення процедури консультацій з декларантом було правомірно прийнято рішення про застосування резервного методу оцінки митної вартості. (а.с.141-146)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, відповідно до якої просило скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що розбіжності у номері інвойсу у ВМэД, поданій до оформлення, та митній декларації країни відправлення не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару так як Митна декларація країни відправлення не визначена частиною 2 статті 52 МК України як документ, що підтверджує митну вартість товару. Зазначають, що оскільки товар був поставлений Позивачу на умовах CIF - порт Південний, то ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" не несе обов'язків щодо страхування та перевезення товару, вказані питання відносяться виключно до відносин Постачальника та Страховика, а тому встановлення митної вартості на підставі страхової вартості є незаконним. Звертають увагу на висновок експерта № Э-89 від 11.04.2013 р., який виконано Криворізьким представництвом Дніпропетровської торгово-промислової палати, в якому підтверджено, що заявлена Позивачем митна вартість товару не виходить за межі існуючого рівня цін і не є очевидно завищеною або заниженою. Вважають, що митним органом неправомірно застосовано другорядний резервний метод та протиправно проігноровано надану декларантом інформацію, а саме - ВМД № 500010101/2013/001042 від 19.04.2013р. на ідентичний товар. (а.с.163-167)

Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області заперечувало проти задоволення апеляційної скарги. Зазначали, що повернення надмірно сплачених коштів здійснюється у відповідності до приписів Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи на підставі Висновку митного органу. Оскільки відповідні висновки до них не надходили, то підстави для повернення Позивачу надміру сплачених обов'язкових платежів є неможливим. (а.с.198-200)

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник Позивача - ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити із підстав, у ній зазначених.

Представник Відповідача - Дніпропетровської Митниці, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на необґрунтованість її доводів. При цьому пояснив, що при обґрунтуванні обраного методу визначення митної вартості товару ними дійсно не взято до уваги дані ВМД № 500010101/2013/001042 від 19.04.2013р. на ідентичний товар, оскільки вказана ВМД, за якою проведено розмитнення товару за першим методом, на їх переконання, є сумнівною, а перевірити її достовірність їм не вдалось. Доказів звернення до компетентних органів для перевірки вказаної ВМД надати до суду не можуть. Також підтвердив, що митна вартість товару розрахована, виходячи із додаткових документів, наданих Позивачем, не заперечувала, що додатково витребувані та надані документи і не є обов'язковими у відповідності до приписів Митного кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) і фірмою "Asharupa Minechem LTD", Індія (Продавець) укладений контракт № 354 від 27.02.2013 р. (далі - Контракт), за яким Продавець бере на себе зобов'язання продати, а Покупець бере на себе зобов'язання придбати 9 000, 00 (+/- 10% толеранс) тонн бентоніту для виробництва окатишів. Відповідно до п.2.1. Контракту ціна Товару складає 48,00 дол. США за м.т. на умовах CIF - порт Південний, згідно Інкотермс 2010, включаючи вартість страховки. (а.с.40-47)

Позивачем була подана митна декларація №110050003/2013/000688, відповідно до якої для проведення митного оформлення було заявлено товар : "Активований содою бентоніт - 9 000 т; Фізичний стан: - рівень рН: 9,0 - 10,0рН; у гранулах тіп 95% розміром 0-30мм; вологість 15-23%; індекс набухання мін27,0 смЗ/г; вміст монтмориллоніту мін 70%. На етапі висушування бентоніт змішується з кальцинованою содою. Використовується у якості закріплюючої добавки при виробництві окатишів в гірничо-збагачувальній промисловості"

Митна вартість товару заявлена Позивачем за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) на рівні - 48 дол.США/т (0,048 дол.США/кг або 0,38грн./кг).

За результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митного оформлення виявлено наступні розбіжності та відсутність повних відомостей:

- розбіжності у номері інвойсу, зазначеному у декларації країни відправлення №4157871 від 26.02.2013 (№PRO/0464/2012-13 від 21.02.2013) та заявленому декларантом до митного оформлення за ВМД від 08.04.13 №110050003/2013/000688 (AML/BB/034-А/2012-13 від 28.02.2013):

- у страховому полісі зазначено, що страхова премія - за домовленістю але більше 1%. Вартість товару, розрахована зі страхової суми, зазначеної у страховому полісі (53,75дол.США/т), не відповідає заявленій до митного оформлення (48дол.США/т);

- в документі про вартість фрахту (п. 18) зазначена ставка демерреджа - 27дол.США та комісія брокера - 2,5% (п. 20). Вказані витрати не враховано у розрахунок, наведений в калькуляції складових ціни виробника;

- відповідно до п. 5.2 зовнішньоекономічного контракту до прибуття товару в порт призначення Продавець надає Покупцю документи, в тому числі, копію інвойсу на фрахт, калькуляцію виробника, прайс-лист виробника. До митного оформлення такі документи не надавались.

Відповідач, з посиланням на наданням неповних відомостей про митну вартість товарів, 10.04.2013 надіслав Позивачу електронне повідомлення з вимогою про надання наступних документів: інвойсу, зазначеного у декларації країни відправлення; підтвердження всіх наявних вартісних складових врахованих у вартість товару; документи передбачені контрактом; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Крім того, декларант міг подати за власним бажанням інші додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення. (а.с.19)

Електронним повідомленням №19/04-13/11 від 19.04.2013 р. декларантом було надано: висновок експерта від 11.04.13 №Э-89; калькуляція вартості товару б/н від 28.02.13; лист продавця про вартість фрахту та страхування від 28.02.2013р.; рахунок-проформа (№/0464/2012-13 від 21.02.2013; прайс-лист б/н від 04.02.13р. (а.с.20)

Також згідно вищевказаного повідомлення, декларант просив врахувати наявну у нього інформацію, що за ВМД № 500010101/2013/0011042 від 19.04.2013р. здійснено митне оформлення ідентичного товару, експорт якого здійснено одночасно з товаром, що оцінюється за 1 методом визначення митної вартості при рівні митної вартості 48 дол. США за метричну тону.

В ході процедури консультацій, електронними повідомленнями від 19.04.2013 р., протокол обробки №2523 надіслано декларанту Позивача інформацію про результати розгляду додатково наданих документів, та зазначено, що до 20.04.2013 р. у відповідності п.6 ст.53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження митної вартості. (а.с.21)

Відповідно до електронного повідомлення декларанта № 19/04-13/12 від 19.04.2013р. зазначено, що декларантом вже надані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що оцінюються, стосовно вимоги надати підтвердження всіх наявних вартісних складових, врахованих у вартість товару, повідомлено, що ввезення товару відбувається на комерційних умовах СІF - порт Південний, і всі витрати (складові митної вартості ), передбачені ч.10 ст.58 Митного кодексу України, включені до ціни товару (48 дол. США за метричну тону), та зазначені у розрахунку - проформі від 28.02.2013р.(а.с.22)

22.04.2013 року митним органом винесено Рішення про коригування митної вартості товарів № 110000003/2013/000001/2 та картка відмови № 110050003/2013/000002. (а.с.23-24,25)

Згідно з указаним Рішенням, митна вартість товарів визначалась Відповідачем із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-г - резервний метод визначення митної вартості з використанням способу розрахунку митної вартості на підставі наданих декларантом документів: листом від 08.04.2013, і відносно контракту №354 від 27.02.2013 та страхового Поліса №260600/21/12/, виробником - стороною зовнішньоекономічного контракту, зазначена страхова вартість заявленого товару з урахуванням додаткових витрат - 53,75 дол.США за 1 тону; у листі виробника щодо складових вартості товару, сума страхової премії складає 01,00 дол.США за 1 метричну тону; в рахунку на транспортно-експедиційне обслуговування, вартість фрахту складає -15,00 дол.США за 1 тону та брокерські комісійнівитрати-2,5%-(вага 1754,3 *48,00 дол.США "2,5% = 1,2 дол.США за 1 тону). Враховуючи всі наведені у документах декларанта складові, митна вартість заявленого товару складає - 55,95 дол. США за 1 тону. Проведено консультацію з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості. Наведена у повідомленні від 19.04.2013 N19/04-13/11 інформація щодо наявності у декларанта інформації, що за ВМД №500010101/2013/001042 від 19.04.2013, здійснено митне оформлення ідентичного товару, не містить документального підтвердження.

Позивачем оформлено Товар, митна вартість якого визначена за оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів №11000003/2013/000001/2 від 22.04.2013, за ВМД №110050003/2013/001035 від 24.04.2013; №110050003/2013/001036 від 25.04.2013 під гарантійні зобов'язання. (а.с.27-36)

Протягом дії гарантійних зобов'язань позивач мав право надати додаткові документи в підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом, Відповідач листом від 08.08.2013р. №17-11-2/1843 повідомив про те, що у зв'язку з ненадходженням від декларанта Позивача у встановлений законодавством строк додаткових документів та інших відомостей у митниці відсутні законні підстави для перегляду рішення про коригування митної вартості товарів №11000003/2013/000001/2 від 22.04.2013 і, відповідно, воно залишається чинним. (а.с.37-38)

Скасування рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості від 22.04.2013 року та картки відмови в прийнятті митної декларації № 110050003/2013/000002 від 22.04.2013 року та повернення надмірно сплачених митних платежів і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", суд першої інстанції дійшов висновку, що Митниця мала обґрунтований сумнів щодо правильності заявлення митної вартості товару. У зв'язку з ненаданням декларантом достатніх додаткових документів, Відповідачем після проведення процедури консультацій з декларантом було правомірно прийнято рішення про застосування резервного методу оцінки митної вартості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він постановлений без врахування усіх фактичних обставин справи та з невірним застосуванням правових норм, що регулюють спірні правовідносини.

Щодо фактичних обставин справи, встановлених судом, спору між сторонами не виникало.

За позицією Товариства - ними надано усі обов'язкові документи, які б давали підстави провести розмитнення товару за першим методом ( за ціною договору). Не дивлячись на це, на вимогу Митниці, ними надавались і витребовувані додаткові документи, хоча вони і не є обов'язковими у розумінні приписів статей 52, 53 Митного кодексу України, як то - митна декларація країни відправлення, лист продавця про вартість фрахту та страхування від 28.02.2013р. . І саме на підставі цих додаткових документом Митницею і було розраховано митну вартість товарів, що не можна визнати вірним з огляду на те, що ввезення товару відбувалося на комерційних умовах СІF - порт Південний, і всі витрати (складові митної вартості ), передбачені ч.10 ст.58 Митного кодексу України, включені до ціни товару (48 дол. США за метричну тону), та зазначені у розрахунку - проформі від 28.02.2013р. Вказане підтверджується і наданою ними Відповідачу ВМД № 500010101/2013/0011042 від 19.04.2013р. , згідно з якою Митницею уже здійснено митне оформлення ідентичного товару, експорт якого здійснено одночасно з товаром, що оцінюється за 1 методом визначення митної вартості при рівні митної вартості 48 дол. США за метричну тону.

За позицією Митниці - з огляду на надані декларантом обов'язкові та додаткові документа Митницею зроблено правомірний висновок, що підприємство-імпортер-виробник продає Товар за ціною, яка нижче витрат цього підприємства на його виробництво та поставку на умовах СІF - порт Південний, термінал «ТИС-Уголь» Україна , адже відповідно до страхового полісу виробником - стороною зовнішньоекономічного контракту зазначена страхова вартість заявленого товару у 53.75 дол. США, в той час, як ціна товару за контрактом - 48.00 дол. США. Враховуючи страхову вартість товару, зазначену виробником у страховому полісі - 53.75 дол. США, плюсуючи суму страхової премії в розмірі 01.00 дол. США, (про що зазначено у листі виробника) та включаючи вартість фрахту та брокерські комісійні, що склали 1.2 дол.США , вважають, що ними вірно визначена митна вартість товару в розмірі 55.95 дол. США. Щодо наданого експертного висновку Криворізьким представництвом Дніпропетровської ТПП від 11.04.2013 р. вважають, що він не є документом, який підтверджує заявлену митну вартість. І як зазначив у судовому засіданні представник Митниці, ними дійсно не взято до уваги дані ВМД № 500010101/2013/001042 від 19.04.2013р. на ідентичний товар, оскільки вказана ВМД, за якою проведено розмитнення товару за першим методом, на їх переконання, є сумнівною, а перевірити її достовірність їм не вдалось. Доказів звернення до компетентних органів для перевірки вказаної ВМД надати до суду не можуть.

Таку позицію Митниці, з якою погодився суд першої інстанції, колегія суддів вважає помилковою з огляду на наступне.

Статтею 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Пунктом 10 статті 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Сторонами визнано, що згідно з умовами Контракту № 354 від 27.02.2013 р., та додатками до нього, Продавець бере на себе зобов'язання продати, а Покупець (Позивач) бере на себе зобов'язання придбати 9 000, 00 (+/- 10% толеранс) тонн бентоніту для виробництва окатишів. Відповідно до п.2.1. Контракту ціна Товару складає 48,00 дол. США за м.т. на умовах CIF - порт Південний, згідно Інкотермс 2010, включаючи вартість страховки. ( а.с.40-50)

Отже, вартість страховки, як і вартість транспортування, уже включені у ціну товару , більш того, ці витрати ( згідно з умовами Контракту) взяв на себе Постачальник.

Колегія суддів визнає обгрунтованими посилання Позивача на те, що визначення Відповідачем митної вартості товару саме на підставі даних Договору чартеру (фрахтування) та полісу страхування № 260600/21/12/ від 19.02.2013 є помилковим, по-перше, тому що вказані документи складені між Постачальником та іншими особами і не впливають на комерційні відносини Постачальника і Позивача та не спростовують умови Контракту між ними, на підставі яких проводилось постачання товару і не свідчать про недійсність, по-друге - у ціну товару уже включена вартість його страхування ( п.2.1 ст.2 Договору), а включення у митну вартість додаткових сум страхування на умовах договору страхування, укладеного між Постачальником та Страховиком, де вигодонабувачем виступає Постачальник, є безпідставним та протирічить приписам статті 58 МК України.

Також колегія суддів приймає до уваги і те, що при визначенні митної вартості товарів Відповідачем застосовано саме другорядний методу визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, при цьому не обґрунтовано, чому не прийнято до уваги надану Позивачем ВМД № 500010101/2013/0011042 від 19.04.2013р. , згідно з якою Митницею уже здійснено митне оформлення ідентичного товару, експорт якого здійснено одночасно з товаром, що оцінюється за 1 методом визначення митної вартості при рівні митної вартості 48 дол. США за метричну тону. Пояснення митного органу на те, що вказана ВМД, за якою проведено розмитнення товару за першим методом, на їх переконання, є сумнівною, а перевірити її достовірність їм не вдалось, визнаються колегією суддів безпідставними та такими, що не підтверджуються належними доказами, адже навіть фактів звернення до компетентних органів для перевірки вказаної ВМД митницею не зазначається.

Вказане свідчить про те, що і при виборі методу, який може бути застосований митним органом визначенні митної вартості товарів, Митницею не дотримано приписів статті 57 Митного кодексу України , якою встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Вказане свідчить про те, що прийняті відповідачем рішення не узгоджуються з приписами частини 2 статті 3 КАС України, так як є необґрунтованими, прийнятими без урахування усіх фактичних обставин та не узгоджуються з приписами правових норм, що регулюють спірні правовідносини, а тому підлягають скасуванню.

Оскільки суд першої інстанції допустив при прийнятті оскаржуваного рішення порушення норм матеріального і процесуального права, таке рішення, згідно з приписами статті 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення вимог Позивача.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" коштів на відшкодування шкоди у вигляді надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 118057,06 грн. та ввізного мита у розмірі 28108,82 грн., оскільки доказів дотримання Позивачем процедури вирішення вказаних питань до суду не надавалось.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у справі № 804/14434/13-а у частині відмови у задоволенні вимог про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови - скасувати та прийняти нову постанову в цій частині.

Скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110000003/2013/000001/2 від 22.04.2013р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 110050003/2013/00002 від 22.04.2013р.;

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у справі № 804/14434/13-а - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені статтею 212 КАС України.

Повний текст постанови складено 17 березня 2015 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко