Справа № 2а/0470/3661/12
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2015 рокусправа № 2а/0470/3661/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Іванова С.М. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції

у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська

Головного управління Міндоходів

у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 18 жовтня 2013 року

у справі № 2а/0470/3661/12

за позовом Державної податкової інспекції

у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська

Головного управління Міндоходів

у Дніпропетровській області,

вул. Героїв Сталінграду, 25, м. Дніпропетровськ, 49061;

до відповідача Спільного підприємства з іноземними інвестиціями

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кипарис»,

вул. Чкалова, 12, м. Дніпропетровськ, 49030;

про застосування арешту коштів,

встановив: Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області подано позов до Спільного підприємства з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю «Кипарис» про застосування арешту коштів на рахунках.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Тулянцева І.В.) своєю постановою від 18 жовтня 2013 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Постанова суду мотивована тим, що реалізація права податкового органу на застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків може здійснюватися виключно шляхом безпосереднього звернення до адміністративного суду з позовом про накладення арешту на кошти на рахунку платника податків в день прийняття відповідного рішення про накладення арешту на майно платника податку.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Позивач, вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що в силу приписів статті 94 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. Позов задовольнити.

Обставини справи: як встановлено судом першої інстанції, до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області надійшла постанова про призначення документальної перевірки від 22 лютого 2012 року, винесена начальником Слідчого відділу податкової міліції Лівобережної МДПІ, щодо проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Кипарис» в рамках кримінальної справи № 99116401.

12 березня 2012 року головою комісії з проведення реорганізації ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, з посиланням на підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI, видано наказ № 366 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Спільного підприємства з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю «Кипарис», , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України.

15 березня 2012 року уповноваженими фахівцями держподаткінспекції здійснено вихід за місцезнаходженням Спільного підприємства з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю «Кипарис».

Генеральним директором СП з ІІ ТОВ «Кипарис» Мартиновою О.Л. у допуску до перевірки посадових осіб ДПІ було відмовлено, про що особисто зроблено запис на наказі про призначення перевірки.

15.03.2012 року посадовими особами ДПІ складено Акт № 01/232/24604984 про відмову від допуску співробітників ДПІ для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

19.03.2012 року о 15-00 керівником контролюючого органу, у зв'язку із відмовою відповідача від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення та від допуску посадових осіб контролюючого органу для проведення перевірки, на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI, прийнято рішення № 15/222/9/410 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - СП з ІІ ТОВ «Кипарис».

20.03.2012 року Позивачем до Дніпропетровського окружного адміністративного суду направлено адміністративний позов про застосування арешту коштів на рахунках Спільного підприємства з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю «Кипарис».

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої постанови, виходить з наступного.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд, про що зазначено вище, відмовив у позові контролюючого органу із посиланням на пункт 7.3 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.11.2011 N 1398, оскільки реалізація такого права здійснюється виключно шляхом безпосереднього звернення до адміністративного суду з позовом про накладення арешту на кошти на рахунку платника податків в день прийняття відповідного рішення про накладення арешту на майно платника податку. Рішення про арешт майна прийнято 19 березня, звернення до суду мало місце 20 березня 2012 року.

В той же час, чинне законодавство послідовно розмежовує порядок накладення адміністративного арешту на майно платника податків, відмінне від коштів, та арешту коштів платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України накладається за рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Натомість арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду. Жодного рішення податковий орган в такому разі не приймає.

Наведені норми кореспондуються з приписом пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, згідно з якою арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Зі змісту цієї норми виникає, що компетенція щодо накладення арешту майна належить органу державної податкової служби, але така компетенція не поширюється на арешт коштів платника податку, який накладається за рішенням лише суду на підставі звернення податкового органу.

Також розрізняється порядок зняття арешту, накладеного на майно платника податків, та арешту коштів на рахунках платника податків.

При цьому підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Наведене підтверджується також Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 7 листопада 2011 року № 1398.

Розділ VII цього Порядку визначає саме особливості застосування арешту коштів на рахунках платника податків як різновиду адміністративного арешту майна.

При цьому згідно з пунктом 7.3 цього Порядку для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган державної податкової служби подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Правило, передбачене нормою розглядуваного підзаконного нормативно-правового акта, застосовується в тому разі, якщо податковим органом визнано за необхідне застосувати адміністративний арешт як майна платника податків, відмінного від коштів, так і коштів на рахунку такого платника податків. Арешт майна та арешт коштів на рахунках платника податку за процедурою, визначеною пунктом 7.3 вказаного Порядку, накладається з підстав, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Отже, з огляду на встановлений факт протиправної відмови платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові.

В той же час, на дату розгляду апеляційної скарги, господарським судом Дніпропетровської області 10 грудня 2014 року порушено провадження в господарській справі № 904/9246/14 про банкрутство Спільного підприємства з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю «Кипарис».

Порушення провадження у справі про визнання банкрутом платника податків є самостійною підставою для здійснення документальної позапланової перевірки.

При цьому, відповідно до вимог пункту 1.3 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року у справі № 2а/0470/3661/12 скасувати та прийняти нову постанову.

У позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: Л.М. Нагорна