Справа № 826/4586/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 березня 2015 року м. Київ № 826/4586/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3
до Міністерства освіти і науки України,
про Республіканського вищого училища фізичної культури
визнання неправомірною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом, в якому просила:

- визнати неправомірною бездіяльність Міністерства освіти і науки України під час розгляду заяв та скарг про незаконне відрахування учня школи-інтернату спортивного профілю Республіканського вищого училища фізичної культури ОСОБА_3;

- визнати неправомірним наказ №17 від 15.01.2015р. щодо рішення педагогічної ради Республіканського вищого училища фізичної культури про переведення для продовження навчання до загальноосвітніх навчальних закладів за місцем проживання ОСОБА_3;

- визнати неправомірним наказ №18-у від 23.02.2015р. про переведення ОСОБА_3 на навчання за місцем проживання;

- зобов'язати Міністерство освіти і науки України та Республіканське вище училище фізичної культури поновити ОСОБА_3 на навчання в складі учнів 9-А класу загальноосвітньої школи-інтернату спортивного профілю Республіканського вищого училища фізичної культури;

- винести окрему ухвалу в частині порушення керівництвом Республіканського вищого училища фізичної культури, яке перебуває у сфері управління Міністерства освіти і науки України, законодавства про освіту.

Ухвалою суду від 20 березня 2015 року на підставі п.1 ч1. ст.109 КАС України відмовлено ОСОБА_1, що представляє інтереси неповнолітнього ОСОБА_3, у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Міністерства освіти і науки України та Республіканського вищого училища фізичної культури в частині вимог про: визнання неправомірним наказу №17 від 15.01.2015р. щодо рішення педагогічної ради Республіканського вищого училища фізичної культури про переведення для продовження навчання до загальноосвітніх навчальних закладів за місцем проживання ОСОБА_3; визнання неправомірним наказу №18-у від 23.02.2015р. про переведення ОСОБА_3 на навчання за місцем проживання; зобов'язання Міністерства освіти і науки України та Республіканського вищого училища фізичної культури поновити ОСОБА_3 на навчання в складі учнів 9-А класу загальноосвітньої школи-інтернату спортивного профілю Республіканського вищого училища фізичної культури; винесення окремої ухвали в частині порушення керівництвом Республіканського вищого училища фізичної культури, яке перебуває у сфері управління Міністерства освіти і науки України, законодавства про освіту.

З'ясовуючи питання щодо відкриття провадження у справі в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності Міністерства освіти і науки України під час розгляду заяв та скарг про незаконне відрахування учня школи-інтернату спортивного профілю Республіканського вищого училища фізичної культури ОСОБА_3, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Вимога до особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, порушення яких спричинено конкретними рішеннями (діями, бездіяльністю) суб'єкта владних повноважень обумовлена необхідністю здійснення судом під час розгляду справи по суті перевірки оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) на предмет їх відповідності критеріям, визначеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені особою, до якої пред'явлено вимоги - органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

Крім того, слід враховувати передбачений ст.11 КАС України принцип, за яким розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і в доведенні перед судом їхньої переконливості, тобто, позивач повинен на підтвердження підстав позову подати докази, які підтверджують кожну обставину як складову предмету та змісту доказування.

Слід також звернути увагу позивача на положення частини 1 статті 2 КАС України, відповідно до якої, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи зі змісту норми ч.1 ст.2 КАС України, захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушене чи ні.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплене у ст. 6 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Водночас, в пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить «визнати неправомірною бездіяльність Міністерства освіти і науки України під час розгляду заяв та скарг про незаконне відрахування учня школи-інтернату спортивного профілю Республіканського вищого училища фізичної культури ОСОБА_3.», проте позивачем не конкретизовано обставини, з якими він пов'язує виникнення у нього підстав для звернення до суду із даною вимогою (не вказано дату і зміст звернень до Міністерства, на які не отримані відповіді або на які надано необґрунтовані, та/або неповні, та/або невчасні, та/або надані не уповноваженою особою).

Зі змісту позовної заяви неможливо встановити в чому саме полягає неправомірність рішень, дій або бездіяльності Міністерства освіти і науки України, не наведено норм законодавства, які порушені останнім. Наведена обставина позбавляє можливості вирішити питання щодо змістовність позовних вимог і наявність доказів на підтвердження вимог, а також дотримання позивачем вимог КАС України при обранні способу захисту порушеного права з огляду на предметну, територіальну і інстанційну підсудність спору і дотримання строку звернення до суду з такими вимогами.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача доповнити зміст позовної заяви юридичними фактами на яких вона ґрунтує свої вимоги до Міністерства освіти і науки України в частині вимог про «визнання неправомірною бездіяльність Міністерства освіти і науки України під час розгляду заяв та скарг про незаконне відрахування учня школи-інтернату спортивного профілю Республіканського вищого училища фізичної культури ОСОБА_3.» із зазначенням правової підстави позову, тобто вказати законодавчі акти норми яких порушено відповідачем в цій частині позову, сформувати позовні вимоги до Міністерства із зазначенням конкретних рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом направлення до суду позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог у відповідній до складу учасників кількості.

Керуючись ст.ст.106, 107, ч.1 ст.108, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльність Міністерства освіти і науки України під час розгляду заяв та скарг про незаконне відрахування учня школи-інтернату спортивного профілю Республіканського вищого училища фізичної культури ОСОБА_3 залишити без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст.254 та ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя: Н.А. Добрівська