Справа № 803/478/15-а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/478/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

cудді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі - відповідач, управління, УДАІ УМВС України у Волинській області) про стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу у розмірі 27 792,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника УМВС України у Волинській області від 29 травня 2014 № 114 о/с прапорщика міліції ОСОБА_1 - інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС України у Волинській області звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 30 травня 2014 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року у справі №803/1293/14 визнано протиправним і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 29 травня 2014 №114 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) з посади інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, з 30 травня 2014 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, з 30 травня 2014 року.

При цьому, у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено у зв'язку з тим, що належним відповідачем за цією вимогою є УДАІ УМВС України у Волинській області, яке не було залучено у справі №803/1293/14 як відповідач.

З наведених підстав позивач просить суд стягнути з Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області грошове утримання за час вимушеного прогулу у розмірі 27 792,79 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, проте його представник у заяві від 25 березня 2015 року просить суд розглядати справу за його відсутності, задовольнити позов, а також повідомив суд, що добровільно відповідач не відшкодовував середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с.20).

Представник відповідача, суб'єкту владних повноважень, в судове засідання не з'явився, заперечень щодо позовних вимог не подав, однак у листі від 25 березня 2015 року №11/1585 просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.23).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Згідно із пунктом 10 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 25 березня 2015 року судовий розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника УМВС України у Волинській області від 29 травня 2014 № 114 о/с прапорщика міліції ОСОБА_1 - інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС України у Волинській області звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 30 травня 2014 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року у справі №803/1293/14 визнано протиправним і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 29 травня 2014 №114 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) з посади інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, з 30 травня 2014 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, з 30 травня 2014 року (а.с.5-13).

Отже, на момент розгляду даної адміністративної справи, позивач рішенням суду, яке набрало законної сили та не скасоване, поновлений на роботі.

При цьому, як слідує зі змісту постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року, у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено у зв'язку з тим, що належним відповідачем за цією вимогою є УДАІ УМВС України у Волинській області, яке не було залучено у справі №803/1293/14 як відповідач.

За правилами частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 незаконно звільнили з роботи, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, тому на його користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

З довідки УДАІ УМВС України у Волинській області від 05 червня 2014 року №47 убачається, що заробітна плата (грошове забезпечення) позивача за два місяці, що передують звільненню (березень та квітень 2014 року) становить 3 028,36 грн та 2 906,56 грн. Таким чином, середньоденний заробіток становить 144,75 грн (а.с.14).

Період вимушеного прогулу у даному випадку становить з 31 травня 2014 року до 02 лютого 2015 року. При цьому до вказаного періоду судом не включений день звільнення - 30 травня 2014 року оскільки він є останнім днем роботи позивача за який нарахована та виплачена заробітна плата, а також день постановлення судового рішення про його поновлення - 03 лютого 2015 року, оскільки в цей день позивач повинен бути поновлений на посаді за судовим рішенням.

Період з 31 травня 2014 року по 02 лютого 2015 року містить 169 робочих днів, а тому загальний розмір грошового утримання яке слід стягнути на користь позивача становить 24 462,75 грн.

Позивач в адміністративному позові вірно розрахував розмір середньоденного заробітку, однак невірно розрахував період вимушеного прогулу, а саме помилково включив до нього 03 лютого 2015 року, а також невірно розрахував кількість робочих днів (192 днів, замість належних 169). За наведених обставин суд задовольняє позовні вимоги частково та присуджує на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 24 462,75 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць (який містить 23 робочих дні) у розмірі 3 329,25 грн слід звернути до негайного виконання.

Керуючись частиною четвертою статті 122, статтями 162-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу законів про працю України, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Стягнути з Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, ідентифікаційний код юридичної особи 24525635) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 24 462,75 грн (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят дві гривні сімдесят п'ять копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 3 329,25 грн (три тисячі триста двадцять дев'ять гривень двадцять п'ять копійок) підлягає до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович