Справа № 0909/5927/12,2а-346/91/13
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Львів Справа № 876/9728/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

позивача - ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2013 року по справі № 0909/5927/12 за позовом ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про скасування рішень та про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі - Коршівська сільська рада), ОСОБА_3, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила скасувати рішення Коршівської сільської ради від 28 січня 2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для передачі її у власність» та від 13 грудня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі складання державного акта на право власності на землю», а також визнати незаконним рішення Коршівської сільської ради від 31 березня 2013 року «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади сіл Коршівської сільської ради, які підлягають приватизації в 2013 році».

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2013 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, позивач подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити її позов.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній доводи, просили її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча їх належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Частиною 1 статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Коршівської сільської ради від 28 січня 2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для передачі її у власність» ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель орієнтовною площею 0.0579 га в АДРЕСА_1, а рішенням від 13 грудня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі складання державного акта на право власності на землю» затверджено проект землеустрою на зазначену земельну ділянку та передано її у власність ОСОБА_3

На підставі останнього рішення, 11 травня 2011 року ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на зазначену вище земельну ділянку серія АЛ № 288870.

Відтак, вказані вище рішення, які є актами індивідуальної дії, вичерпали свою юридичну силу після їх реалізації - одержання власником земельної ділянки документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Отже, після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку виникає спір про право цивільне, а відтак, і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені статтями 152 Земельного кодексу України та 16 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постанові від 01 жовтня 2013 року по справі № 21-228а13.

Крім цього, слід зазначити, що згідно з пунктом 9 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача, відтак, оскільки ОСОБА_3 не є суб'єктом владних повноважень та законом не передбачено випадків звернення до неї з вимогами, викладеними в позовній заяві, вона не може відповідати за даним позовом.

Таким чином, враховуючи те, що провадження в адміністративній справі в цій частині було відкрито за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувану постанову в цій частині необхідно скасувати і закрити провадження у справі.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним рішення Коршівської сільської ради від 31 березня 2013 року «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади сіл Коршівської сільської ради, які підлягають приватизації в 2013 році», то слід зазначити наступне.

Даним рішенням до об'єктів комунальної власності, що підлягають продажу з аукціону віднесено квартиру по АДРЕСА_1.

Доказів належності ОСОБА_1 вказаної квартири на праві власності чи на іншому речовому праві нею суду не надано.

Натомість, в матеріалах справи наявна копія рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 червня 2012 року по справі № 0909/1951/2011, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Вказаним рішенням встановлено, що згідно з розпорядженням голови Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 27 грудня 2002 року № 584 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, передано на баланс Коршівської сільської ради, тобто переданий у власність територіальної громади с. Коршів.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності.

Таким чином, органи місцевого самоврядування як представницькі органи територіальної громади самостійно та вільно вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, в межах Конституції і законів України, та приймають при цьому рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Житлове приміщення, яке на підставі оскаржуваного рішення віднесено до об'єктів комунальної власності села, які підлягають приватизації шляхом продажу на аукціоні, належить територіальній громаді с. Коршів, а відповідно, Коршівська сільська рада вправі розпоряджатися ним на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні позовної вимоги про визнання незаконним рішення Коршівської сільської ради від 31 березня 2013 року «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади сіл Коршівської сільської ради, які підлягають приватизації в 2013 році» правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення постанови суду в цій частині без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2013 року по справі № 0909/5927/12 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та до Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про скасування рішень Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 28 січня 2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для передачі її у власність» та від 13 грудня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі складання державного акта на право власності на землю» - скасувати та закрити провадження в справі в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 20 березня 2015 року.