Справа № 808/8143/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

26 лютого 2015 року (о 13 год. 00 хв.) Справа № 808/8143/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Ємельянової А.С.,

за участю представника позивача Кукурудза Р.О.,

представника відповідача Проценко Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Гармонія»

до Запорізької митниці Міндоходів

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та відмову у митному оформленні (відпуску) товару

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Гармонія» (далі - ТОВ «ВКФ «Гармонія», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької митниці Міндоходів (далі - митниця, відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від.06.11.2014 № 112050000/2014/000416/2.

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, викладене у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.11.2014 №112050000/2014/00699.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві. Зокрема, зазначає, що до Запорізької митниці Міндоходів позивачем було заявлено до митного оформлення товар, митна вартість якого була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Вважає, що ним було подано всі передбачені Митним кодексом України документи, що підтверджують правомірність формування позивачем митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, проте відповідачем безпідставно застосовано шостий (резервний) метод ціни визначення товару. Вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 06.11.2014 № 112050000/2014/000416/2 та про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, викладене у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.11.2014 №112050000/2014/00699 є протиправними, оскільки підстави для його прийняття є надуманими та необґрунтованими, у зв'язку з чим, просить суд їх скасувати. Вказує, що різниця в ціні на товар, яка зазначена у дилерському прас-листі б/н від 15.07.2014 та у рахунку-фактурі №1237 від 10.10.2014, специфікаціях № 4, 5 на товар, калькуляції від 10.10.2014 та видатковій накладній від 10.10.2014 №1237 пов'язана саме з тим, що ціни у дилерському прас-листі постачальника визначені, виходячи з умови поставки EXW, а у специфікаціях, калькуляції, рахунку-фактурі та видатковій накладній, виходячи з умов поставки FCA. Ціна конкретної партії товару, який поставляється, визначається у специфікаціях, рахунку-фактурі, калькуляції, видатковій накладній, міжнародній товарно-транспортній накладній на цю партію, які узгоджені між собою і є достатніми для ідентифікації партії товару та визначення його митної вартості. Вважає, що зазначення рахунку-фактурі №1237 від 10.10.2014 в графі умови оплати по договору (контракту) безготівковий розрахунок, специфікація № 4, 5, жодним чином не суперечать вимогам контракту №03.1-18/4 від 16.01.2014 і не може бути перешкодою для ідентифікації партії товару. Щодо витребуваних відповідачем додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, зазначає, що перелік їх не є конкретним і не дає змоги визначити, які саме документи мають бути додатково наданими декларантом. З урахуванням викладеного, просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов від 09.12.2014 № 6068/23/08-70-10-10 (вх. № 51462). Пояснює, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару відповідач дійшов висновку, що надані документи не містять всіх відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та в наданих позивачем до митного оформлення документах містяться розбіжності, у зв'язку із чим декларанту було відправлено письмову вимогу щодо надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару та обраний метод її визначення. Вказує, що 06.11.2014 декларант відмовився від надання додаткових документів, а відтак позивач не мав підстав для підтвердження митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються, тому було оформлено картку відмови за встановленою формою та рішенням від.06.11.2014 № 112050000/2014/000416/2 відкориговано митну вартість товару за резервним методом відповідно до ст. 64 Митного кодексу України. Просить в задоволенні позову відмовити.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

16.01.2014 між ТОО «Усть-Каменогорський конденсаторний завод», Республіка Казахстан (постачальник) та ТОВ «ВКФ «Гармонія» (покупець) укладено договір № 03.1-18/4, згідно п.1 якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти продукцію згідно специфікацій, які складаються на кожну окрему поставку. Поставка продукції на адресу покупця або за адресою, який за домовленістю з постачальником зазначить покупець, виконується на умовах, вказаних у специфікаціях. Додаткова угода оформлюється на кожну поставку. Умови зазначаються у відповідності до правил «INCOTERMS-2010» (п.2 Договору). Згідно п.3.1, п.3.3 Договору ціни на продукцію, що поставляється, вказується в специфікаціях і визначаються для кожної окремої партії продукції. Умови оплати вказуються в специфікаціях.

На підставі Договору та Специфікації №4 від 13.08.2014 позивачем було ввезено на митну територію України обумовлений даними специфікаціями товар, а саме: конденсатор СМАВ-166/v3-14 УХЛ1, кількість 2 шт., ціна за одиницю без ПДВ 111 074,00 руб. РФ, сума без ПДВ 222 148,00 руб. РФ, підставка ізолююча ПИ-6 УХЛ1, кількість 2 шт., ціна за одиницю без ПДВ 23 862,00 руб. РФ, сума без ПДВ 47 724,00 руб. РФ. Загальна сума за даною специфікацією 269 872,00 руб. РФ. Поставка продукції виконується на умовах FCA м. Усть-Каменогорськ (в тлумаченні Інкотермс-2010). Умови оплати :100% з відстрочкою платежу на 30 днів після відгрузки продукції.

На підставі Договору та Специфікації №5 від 14.08.2014 позивачем було ввезено на митну територію України обумовлений даними специфікаціями товар, а саме: конденсатор СМАВ-166/v3-14 УХЛ1, кількість 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ 111 074,00 руб. РФ, сума без ПДВ 444 296,00 руб. РФ, конденсатор СМА-166/v3-14 УХЛ1, кількість 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ 111 074,00 руб. РФ, сума без ПДВ 444 296,00 руб. РФ, підставка ізолююча ПИ-6 УХЛ1, кількість 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ 23 862,00 руб. РФ, сума без ПДВ 95 448,00 руб. РФ. Загальна сума за даною специфікацією 984 040,00 руб. РФ. Поставка продукції виконується на умовах FCA м. Усть-Каменогорськ (в тлумаченні Інкотермс-2010). Умови оплати :100% з відстрочкою платежу на 30 днів після відгрузки продукції.

Позивач через свого митного брокера (декларанта) (ПП «Статус-брок»), який діє від імені позивача на підставі договору доручення № 19 від 11.03.2014 та довіреності від 11.03.2014, звернувся до митного органу, подав електронну митну декларацію, якій присвоєно № 112050000/2014/024324 від 05.11.2014 та відповідний пакет документів, необхідний для митного оформлення товару за допомогою електронного програмного забезпечення місця декларанта.

На підтвердження митної вартості товару митному органу позивачем були надані документи, які передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 53 МК України, перелік яких наведений у графі 44 митної декларації № 112050000/2014/024324 від 05.11.2014.

Як встановлено, митна вартість товару була визначена позивачем виходячи з ціни контракту, тобто за основним методом, що передбачений ст. 58 МК України.

Проте, Запорізькою митницею Міндоходів не було прийнято визначену позивачем митну вартість товару, у зв'язку з чим направлено електронне повідомлення від 05.11.2014, у якому зазначено, що документи надані до митного оформлення товару місять розбіжності:

- у дилерському прас-листі б/н від 15.07.2014 зазначені цінові розрахунки не відповідають даним зазначеним в інвойсі №1237 від 10.10.2014 та не відповідають умовам поставки зазначеним в контракті № 03.1-18/4 від 16.01.2014 (в прайсі EXW повинні бути FCA);

- згідно рахунку фактури №1237 від 10.10.2014 в гр. умови оплати по контракту зазначено безготівковий розрахунок, специфікація №4 від 13.08.2014, №5 від 14.08.2014, що суперечить вимогам контракту.

У зв'язку із наявними розбіжностями, у відповідності до ст.53 Митного кодексу України у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості (за власним бажанням декларанта).

Із вказаним повідомленням ознайомлено брокера 06.11.2014, додаткові документи суб'єкт додати відмовився, консультації проведено, про що свідчить відповідна відмітка на вказаному повідомленні.

06.11.2014 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 112050000/2014/000416/2, яким було скориговано митну вартість товару № 1 - 120 444,00 рос.руб/шт. за позицією «СМА-166/v3-14 УХЛ1» та товару №2 - 25 943,00 рос.руб/шт. за позицією «ПИ-6 УХЛ1», яку було визначено за резервним методом визначення митної вартості товару, який ґрунтується на раніше визначених митними органами митних вартостях. У тексті вказаного рішення зазначено, що що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), не може бути застосований через те, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості. Зазначено про неможливість використання другорядних методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів у зв'язку з відсутністю інформації щодо вартості операцій з ідентичними/подібними товарами відповідно до ст. 57, 59, 60 Митного кодексу України. Також при визначенні митної вартості товарів неможливо застосувати методи на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості (обчислена вартість) у зв'язку з відсутністю інформації відповідно до ст. 62, 63 Митного кодексу України.

В зв'язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від.06.11.2014 № 112050000/2014/000416/2, митним органом було видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів від 06.11.2014 №112050000/2014/00699.

Як встановлено судом, не погоджуючись з вказаними рішеннями митного органу, з метою прискорення митного оформлення товару та уникнення його простою, позивачем було оформлено нову митну декларацію № 112050000/2014/024427 від 06.11.2014. Позивачем було сплачено митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товару.

Не погоджуючись з рішеннями Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від.06.11.2014 № 112050000/2014/000416/2 та про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, викладене у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.11.2014 №112050000/2014/00699, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України визначаються Митним кодексом України.

Стаття 49 Митного кодексу України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Імперативною умовою такого витребовування є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. В розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому такі розбіжності та інше повинні вбачатись лише з документів визначених у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі документів визначених у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Згідно з ч.1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів..

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, специфікацій, виставлених інвойсів та інших документів постачальника та надано необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Наведені правові норми вказують, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, з урахуванням відповідних обмежень, є перший метод - за ціною договору (вартість операції); при цьому застосування другорядних методів визначення митної вартості товарів може мати місце виключно при неможливості застосування основного; у свою чергу основний метод визначення митної вартості товарів не застосовується лише якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Як зазначає митний орган, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст. 53 Митного кодексу України митним органом дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару. Крім того, документи, які надані до митного оформлення, містять розбіжності.

Щодо посилання відповідача на невідповідність у дилерському прас-листі б/н від 15.07.2014 зазначених цінових розрахунків даним, зазначеним в інвойсі №1237 від 10.10.2014 та умовам поставки зазначеним в контракті № 03.1-18/4 від 16.01.2014 (в прайсі EXW повинні бути FCA), суд зазначає, що згідно листа від 09.12.2014 ціна на продукцію ТОО «Усть-Каменогорський конденсаторний завод» на умовах FCA (м. Усть-Каменогорськ) включає в себе ціни на умовах EXW на основі діючого прас-листа та митні затрати підприємства. В калькуляції митні затрати враховуються в розділі «Загальні та адміністративні затрати».

Матеріалами справи встановлено, що ціна партії товару, який поставляється, була визначена у відповідних специфікаціях, рахунку-фактурі, калькуляції, видатковій накладній, міжнародній товарно-транспортній накладній на конкретну партію, що не суперечить умовам Договору. Вказані документи узгоджені між собою і є достатніми для ідентифікації партії товару та визначення його митної вартості.

Суд погоджується з представником позивача, що зазначення у рахунку-фактурі №1237 від 10.10.2014 в графі умови оплати по договору (контракту) безготівковий розрахунок, специфікація № 4, 5, жодним чином не суперечать вимогам контракту №03.1-18/4 від 16.01.2014 і не може бути перешкодою для ідентифікації партії товару.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що розбіжності в документах, на які вказує Запорізька митниця, не є свідченням неправильності визначення позивачем числового значення заявленого до митного оформлення товару.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про ненадання позивачем додаткових документів на вимогу митниці, оскільки існування правових підстав для витребування у позивача додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, документально не підтверджується.

Щодо витребуваних відповідачем додаткових документів для підтвердження митної вартості товару та відмови позивача у їх наданні суд вважає за необхідне також зазначити, що ненаведення митницею належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Водночас, митниця може витребувати, а декларант зобов'язаний надати лише ті документи, які здатні такі сумніви усунути. При цьому законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Поряд з цим, суд вважає, що при здійсненні коригування митної вартості та прийняті Рішення, митним органом було порушено вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, норми МК України та норми ст. 190 ГК та ст. 632 ЦК України. Норми законодавства встановлюють, що ціна в договорі встановлюється сторонами договору з урахуванням попиту та пропозиції існуючої на ринку купівлі-продажу товару (ст. 190 Господарського кодексу України, ст. 632 Цивільного кодексу України), тобто сторони вільні у свободі вибору узгодження ціни та механізму її визначення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, а тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 Митного кодексу України. Натомість, митним органом безпідставно здійснено коригування митної вартості та застосовано шостий (резервний) метод визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття рішень щодо коригування митної вартості та про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, у зв'язку із чим заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від.06.11.2014 № 112050000/2014/000416/2.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, викладене у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.11.2014 №112050000/2014/00699.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Гармонія» з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 73,08 грн., (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак