Справа № 809/732/15
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р. Справа № 809/732/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Главача І.А.

за участю секретаря судового засідання Куриша Р.В.,

представника позивача Кічури Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 80 192,55 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2015 року Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - позивач, ДПІ у м. Івано-Франківську) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про стягнення податкового боргу у сумі 80 192,55 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв'язку з несплатою податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, адміністративному штрафу та інших санкціях нарахованих платнику згідно податкових повідомлень - рішень №, №, № від 09.07.2014 року, №, № від 12.05.2014 року, № від 02.07.2014 року та пені в загальному розмірі 80 192,55 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача 80 192,55 грн податкового боргу.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Кореспонденція, направлена відповідачу за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 13.03.2015 року повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За таких обставин, суд приходить висновку, що відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (частина 4).

З урахуванням наведеного, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Вислухавши представника позивача, розглянувши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 05.02.2003 року зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області як фізична особа - підприємець та взятий на податковий облік як платник податків ДПІ у м. Івано-Франківську (а.с. 52).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем проведено планову виїзну документальну перевірку щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), за результатами якої складено акт за № 4116/09-15-17-01-09/НОМЕР_1 від 24.06.2014 року (а.с. 18 - 33).

Згідно акта перевірки встановлено порушення ст. 138, ст. 167, ст. 177 ПК України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, у зв'язку з чим, відповідачу винесено податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються особами за результатами річного декларування на 42 722, 00 грн., з яких 34 177,60 грн. - основний платіж та 8 544,40 грн. - штрафні (фінансові) санкції) (а.с. 35).

Крім того, встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п. 189.9. ст. 189, ст 190, п. 198.1., п. 198.6, ст. 198, п. 200.1., п. 200.2 ст. 200 п.201.11 ст. 201 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями по податку на додану вартість. Враховуючи дані порушення, податковим повідомленням-рішенням № від 09.07.2014 року збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 24 385,00 грн, в тому числі 4 877,00 грн нарахованих за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 34).

Також, на підставі вищевказаного Акта перевірки від 09.07.2014 року відповідачу податковим повідомленням-рішенням № від 09.07.2014 року нараховано за платежами адміністративні штрафи та інші санкції 510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 36).

Крім того, ДПІ у м. Івано-Франківську проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за звітній податковий період з 15.07.2011 року по 26.05.2014 року та встановлено порушення п. 57.3 ст. 57 ПК України. За результатами перевірки складено акт № 4320/09-15-17-02-02-10-1/НОМЕР_1 від 02.07.2014 року (а.с. 40 - 41). На підставі акта перевірки № 4320/09-15-17-02-02-10-1/НОМЕР_1 від 02.07.2014 року ОСОБА_2 податковим повідомленням-рішенням № 002061702 від 02.07.2014 року зобов'язано сплатити штраф у сумі 167,31 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються особами за результатами річного декларування (а.с. 39).

Судом досліджено, що ДПІ у м. Івано-Франківську в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку за звітній період жовтень 2012 року - травень 2014 року та встановлено порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України за результатами якої складено Акт № 2823/09-15-17-02-02-10-1/НОМЕР_1 від 12.05.2014 року (а.с. 46-47). На підставі акта від 12.05.2014 року складено податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2014 року та зобов'язано відповідача сплатити штраф у сумі 4 108,31 грн. за платежем податок на додану вартість (а.с. 44-42) та податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2014 року та зобов'язано відповідача сплатити штраф у сумі 1 551,18 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Оскільки, відповідачем у відповідності до статті 56 Податкового кодексу України не порушена процедура адміністративного узгодження податкового зобов'язання визначеного податковими повідомленнями-рішеннями №, №, № від 09.07.2014 року, №, № від 12.05.2014 року, № від 02.07.2014 року, суд приходить до переконання, що визначена сума штрафу та грошового зобов'язання за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за платежами податок на доходи фізичних осіб та податок податок на додану вартість в загальному розмірі 77 111,75 грн. є узгодженою.

Згідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені закінчується у випадках, визначених пунктом 129.3. статті 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 131.1. статті 131 Податкового кодексу України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Як встановлено у судовому засіданні, Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську нараховано ОСОБА_2 пеню за несплату податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 1 375,65 грн. (а.с. 9) та по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 1 705,15 грн. (а.с. 10), що підтверджується обліковою карткою платника (а.с. 16-17).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення №, №, № від 09.07.2014 року, №, № від 12.05.2014 року, № від 02.07.2014 року позивачем винесено правомірно, є узгодженими, а відтак нараховані відповідачу суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та з податку на додану вартість, а також пені в сумі 3 080,80 грн. в загальному розмірі 80 192,55 грн. підлягали сплаті останнім.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із не виконанням відповідачем визначеного Законом обов'язку, за ним залишається непогашеною заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, адміністративному штрафу та інших санкціях та пені донарахованих платнику згідно податкових повідомлень-рішень №, №, № від 09.07.2014 року, №, № від 12.05.2014 року, № від 02.07.2014 року.

Згідно вимог абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Івано-Франківську на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу № 845 від 02.02.2011 року, яку ним отримано, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.51).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що грошові зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та пені у сумі 80 192,5 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Наявність податкового боргу підтверджується довідкою ДПІ у м. Івано-Франківську від 29.01.2015 року (а.с. 5), обліковими картками даного платника податків (а.с. 11-17) та іншими матеріалами справи.

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Доказів сплати податкового боргу відповідач суду не представив, чим фактично не заперечив наявність заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.

За таких обставин, податковий борг у сумі 80 192,55 грн. підлягає стягненню у судовому порядку.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 даного Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пункту 95.3. статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в дохід держави 80 192 (вісімдесят тисяч сто дев'яносто дві) грн. 55 коп. податкового боргу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Главач І.А.

Постанова складена в повному обсязі 23.03.2015 року.