Справа № 334/10779/14-а
Суддя: Махіборода Н. О.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.03.2015
Провадження № 2-а/334/8/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - Махіборода Н.О.;

при секретарі - Кузьменко О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до районної адміністрації Запорізької міськради по Ленінському району про визнання незаконним та скасування розпорядження голови райадміністрації /3-я особа по справі: фізична особа-підприємець ОСОБА_3/,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового приміщення: квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло №1654 від 15.11.2006р., виданого Ленінською райадміністрацією Запорізької міськради.

Позивач ОСОБА_2 є власником житлового приміщення: квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування квартири від 01.12.2004р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 під реєстровим №4805.

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження голови райадміністрації Запорізької міськради по Ленінському району № 488р від 01.08.2014р. "Про затвердження висновків комісії райадміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району по упорядкуванню роботи об'єктів сфери обслуговування (п.3, п.4 протоколу від 23.07.2014 № 22), відведення місця для розміщення пересувної тимчасової споруди (літнього майданчику для харчування) фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 та укладання договору про закріплення та утримання об'єкту благоустрою в належному стані".

Позивачі посилаються на те, що цим розпорядженням ОСОБА_3, яка є фізичною особою-підприємцем, відведено місце для розміщення літнього майданчику для харчування площею 55 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3, біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", строком до 01.11.2014 року, із встановленням режиму роботи об'єкту пересувної мережі з 09.00год. до 20.30год., без вихідних.

На підставі вищевказаного розпорядження та схеми благоустрою прилеглої території, ОСОБА_3 відновила тротуарну плітку біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яка була демонтована 26.06.2014р. на підставі виконавчого провадження за рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Запоріжжя від 31.10.2006р., яке набрало чинності ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2007р., та ухвалою Орджонікідзевського райсуду м.Запоріжжя від 16.07.2010р. про роз'яснення свого рішення, яке набрало чинності ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02.12.2010р., відповідно до яких: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 повинна була демонтувати тротуарну плитку на прибудинковій території біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", та відновити те становище, яке існувало до укладення плитки, оскільки, як було встановлено судом, 3-ю особою по справі, при будівництві кафе, були пошкоджені та знищені дерева на прибудинковій території.

Вищевказане розпорядження райадміністрації Запорізької міськради по Ленінському району позивачі вважають незаконним та таким, що порушує їх законні права та інтереси, оскільки розпорядження прийнято без узгодження з мешканцями будинку, які є співвласниками цього будинку і прибудинкової території, тому, розпорядження підлягає скасуванню.

Позивачка ОСОБА_5, допитана в попередніх судових засіданнях, наполягала на своїх вимогах. Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 30.10.2014р., підтримав доводи позивачів та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно із ч. 5 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" при приватизації громадянами одно-або багатоквартирного будинку державного житлового фонду, порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією здійснюється згідно з положеннями Земельного кодексу України.

Положеннями ст.38 ЗК України, визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_2 знаходиться на землях житлової забудови, безпосередньо до будинку відноситься земельна ділянка на якій розташований будинок, а також, прилегла територія, необхідна для обслуговування житлового будинку.

Представник відповідача - Даніна Н.О., яка діє на підставі довіреності №01/01-25/0060 від 14.01.2015р. заперечувала проти позовних вимог позивачів посилаючись на те, що розпорядження № 488р від 01.08.2014р. було прийняте на підставі протоколу №22 від 23.07.2014р. засідання комісії рай адміністрації Запорізької міськради по Ленінському району по упорядкуванню роботи об'єктів сфери обслуговування та на підставі розпорядження голови райадміністрації №306р від 04.06.2013р. "Про визначення зон для розміщення засобів пересувної мережі". Ці документи є дійсними і ніким не оскаржені. Тобто, жодних порушень з боку рай адміністрації Запорізької міськради по Ленінському району не має, т.я. рішення приймалося колегіально на підставі наданого комісії пакету документів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 Крім того, представник відповідача вважає, що вимоги позивачів є безпідставними, оскільки вже минув строк, який був наданий 3-й особі ОСОБА_3 для розміщення літнього майданчику біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" - до 01.11.2014р., тобто, на теперішній час розпорядження втратило свою дію внаслідок спливу строку.

3-я особа по справі фізична особа-підприємець ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності від 31.01.2015р., проти позовних вимог позивачів заперечують, пояснивши суду, що вони є співвласниками АДРЕСА_2, і мають такі ж самі права на користування прибудинковою територією, закріпленою за будинком. Однак, між співвласниками будинку, через частку земельної ділянки, яка знаходиться біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що належить ОСОБА_3, склалися неприязні стосунки, через що виникають суперечки із-за порядку користування спірною ділянкою, площею 55 кв.м., надану відповідачем 3-й особі під розміщення літнього майданчику для харчування.

З-я особа по справі ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 вважають, що тротуарна плитка, укладена ними на прибудинковій території біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" на площі 55кв.м., жодним чином не шкодить зеленій зоні біля будинку, а навпаки, служить естетичному вигляду прибудинкової території та її чистоті та охайності.

Заслухавши сторони та їх представників, а також, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

відповідно вимог ст.2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового приміщення: квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло №1654 від 15.11.2006р., виданого Ленінською райадміністрацією Запорізької міськради /а.с.8/, а позивач ОСОБА_2 є власником житлового приміщення: квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування квартири від 01.12.2004р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 під реєстровим №4805 /а.с.9-10/.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 належить нежитлове приміщення №10 на першому поверсі, в якому розміщено кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Запоріжжя від 31.10.2006р. /а.с.17-22/, яке набрало чинності ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2007р. /а.с.23-27/, ПП ОСОБА_3 була зобов'язана привести прибудинкову територію біля кафе у стан, який існував до початку будівельних робіт. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м.Запоріжжя від 16.07.2010р. /а.с.11/ було роз'яснене вищевказане рішення, яке набрало чинності ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02.12.2010р. /а.с.12/, відповідно до яких: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 повинна була демонтувати тротуарну плитку на прибудинковій території біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", та відновити те становище, яке існувало до укладення плитки, оскільки, як було встановлено судом, 3-ю особою по справі, при будівництві кафе, були пошкоджені та знищені дерева на прибудинковій території.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ від 15.10.2013р. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом відповідно ухвали Орджонікідзевського райсуду м.Запоріжжя від 16.07.2010р. /а.с.13/, а постановою від 26.06.2014р. закінчено виконавче провадження відносно приведення прибудинкової території біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" до стану, яке існувало до початку будівельних робіт, а саме, була демонтована тротуарна плитка /а.с.14/. Що також підтверджується актом державного виконавця від 25.06.2014р. та фотофіксацією цих обставин /а.с.85-89/.

Однак, як пояснив представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судовому засіданні, тротуарна плитка біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" була демонтована 25.06.2014р., але не вивезена. А в серпні 2014р., фізична особа-підприємець ОСОБА_3 знов уклала тротуарну плитку на те ж саме місце.

Коли позивачі звернулися до Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області з заявою про порушення їх законних прав як співвласників будинку щодо користування прибудинковою територією, то дізналися про розпорядження голови райадміністрації Запорізької міськради по Ленінському району № 488р від 01.08.2014р. "Про затвердження висновків комісії райадміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району по упорядкуванню роботи об'єктів сфери обслуговування (п.3, п.4 протоколу від 23.07.2014 № 22), відведення місця для розміщення пересувної тимчасової споруди (літнього майданчику для харчування) фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 та укладання договору про закріплення та утримання об'єкту благоустрою в належному стані" /а.с.6-7/.

Цим розпорядженням ОСОБА_3, фізичній особі-підприємцю, було відведено місце для розміщення літнього майданчику для харчування площею 55 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3, біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", строком до 01.11.2014 року, із встановленням режиму роботи об'єкту пересувної мережі з 09.00год. до 20.30год., без вихідних.

На підставі вищевказаного розпорядження та схеми благоустрою прилеглої території, ОСОБА_3 відновила тротуарну плітку біля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" на площі 55 кв.м., яка була демонтована 25.06.2014р.

Тобто, як вважають позивачі та представник одного з них, рішення Орджонікідзевського райсуду м.Запоріжжя та ухвали апеляційного суду Запорізької області проігноровані, не тільки 3-ю особою по справі, але і районною адміністрацією Запорізької міськради по Ленінському району, яка прийняла незаконне розпорядження.

Позивачі просять суд скасувати це розпорядження, оскільки воно протирічить вимогам земельного законодавства та положенням Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Згідно із ч.5 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", при приватизації громадянами одно-або багатоквартирного будинку державного житлового фонду, порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією здійснюється згідно з положеннями Земельного кодексу України.

Положеннями ст.38 ЗК України, визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_2 знаходиться на землях житлової забудови, безпосередньо до будинку відноситься земельна ділянка на якій розташований будинок, а також, прилегла територія, необхідна для обслуговування житлового будинку.

Ч.3 ст.42 ЗК України визначає, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також, належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками і саме співвласники, повинні визначати порядок користування земельною ділянкою, тобто - прибудинковою територією, на якій розташований житловий будинок.

Як встановлено судом, розпорядження відповідача від 01.08.2014р., прийняте на підставі протоколу №22 від 23.07.2014р. засідання комісії райадміністрації Запорізької міськради по Ленінському району по упорядкуванню роботи об'єктів сфери обслуговування /а.с.51/ та на підставі розпорядження голови райадміністрації №306р від 04.06.2013р. "Про визначення зон для розміщення засобів пересувної мережі" /а.с.83-84/.

Представник відповідача пояснила суду, що у комісії райадміністрації Запорізької міськради по Ленінському району не було підстав відмовити 3-й особі ОСОБА_3 в задоволенні їх вимог щодо надання дозволу на розміщення літнього майданчику біля кафе, яке їй належить, т.я. розпорядження голови райадміністрації №306р від 04.06.2013р. "Про визначення зон для розміщення засобів пересувної мережі" діє і ніким не оскаржене. При цьому, представником позивача зазначене, що це розпорядження протирічить вимогам земельного законодавства, а саме, земельному кодексу України і фактично надає третій особі в користування прибудинкову територію, без узгодження із співвласниками будинку, в тому числі і з позивачами у справі, чим порушується їх законні права та інтереси.

Тобто, відповідач надав дозвіл на використання для потреб 3-ї особи саме прибудинкової території, яка межує з належним ОСОБА_3 нежитловим приміщенням, в якому розташоване кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", і в цьому полягає порушення відповідачем прав позивачів як співвласників житлового будинку, тобто, прибудинкова територія надана в користування 3-й особі, яка також, є співвласником будинку, без погодження з іншими співвласниками житлових приміщень, що суперечить вищенаведеним нормам діючого законодавства.

Пленум Верховного суду України відповідно постанови від 16.04.2004р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", зазначає, що при приватизації громадянами одно або багатоквартирного будинку державного житлового фонду, порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією, згідно з п.5 ст.10 Закону від 19.06.1992р. N2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду" здійснюється в порядку та на умовах, передбачених ч.3 ст. 42 ЗК України, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також, належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Якщо в жилому будинку приватизовано частину квартир, питання про користування прибудинковою територією вирішується відповідно до положень ч.3 ст.88 ЗК України, тобто, шляхом отримання в користування її частини, що відповідає частці приватизованих квартир та інших приміщень відповідно вартості будинку і споруд. При цьому, розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також, належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Крім того, спеціальна норма права, а саме, ч.3 ст.42 ЗК України не вимагає наявності у кожного співвласника будинку (власника окремої квартири) документа підтверджуючого права власності або право користування на окрему частину земельної ділянки. Таке право (право сумісного використання ) виникає, в силу Закону.

Державний комітет України по земельних ресурсах також зазначає, що громадяни та юридичні особи, які мають у власності або у користуванні квартири у багатоквартирному жилому будинку, не можуть мати особистого документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою (Лист від 21.10.2003р. № 84).

Тобто, судом встановлено, що розпорядження відповідача від 01.08.2014р. прийняте всупереч положенням діючого законодавства, без погодження позивачів та інших співвласників будинку щодо можливості використання 3-ю особою прибудинкової території площею 55 кв. м. за спірною адресою, т.я. судами встановлено, що ПП ОСОБА_3 незаконно замостила прибудинкову територію тротуарною пліткою, без погодження з іншими співвласниками житлових приміщень будинку.

Тому, будь які дії із прибудинковою територією повинні вирішуватись виключно із дозволу співвласників житлових приміщень, що районною адміністрацією Запорізької міськради по Ленінському району не було взяте до уваги, тобто, фактично - думка співвласників будинку відповідачем проігнорована.

При цьому, представник відповідача вважає що розпорядження від 01.08.2014р. на теперішній час втратило свою дію внаслідок спливу строку, зазначеного в розпорядженні, т.я. згода на розміщення літнього майданчику була зазначена до 01.11.2014р. Проте, як встановлено судом, до теперішнього часу, 3-я особа по справі ОСОБА_3, не демонтувала тротуарну плитку під літнім майданчиком на площі 55 кв.м., тобто, до теперішнього часу вона посилається на незаконне розпорядження відповідача. Тобто, позовні вимоги позивачів на теперішній час є актуальними, бо розпорядження продовжую свою дію.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Ст.14 ЦПК України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Крім того, відповідно до ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищевказані судові рішення на теперішній час ніким не оскаржені, не скасовані, а набрали законної сили, і є обов'язковими для виконання і відповідачем, і 3-ю особою по справі, у тому числі і при розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тому, суд вважає доводи позивачів та представника одного з них, законними, обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження представленими по справі доказами, тому, вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.2,6,70-71,159-163,167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району №488р від 01.08.2014р. "Про затвердження висновків комісії адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району по упорядкуванню роботи об'єктів сфери обслуговування (п.3, п.4 протоколу від 23.07.2014 № 22), відведення місця для розміщення пересувної тимчасової споруди (літнього майданчику для харчування) фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 та укладання договору про закріплення та утримання об'єкту благоустрою в належному стані".

На постанову суду протягом 10 днів може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: