Справа № 802/611/15-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

19 березня 2015 р. Справа № 802/611/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Боровської Т.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Гоменюка В.І., Кепського В.С.,

відповідача: Гаєвик Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці адміністративну справу за позовом

селянського (фермерського) господарства "Конкурент"

до Липовецького відділення Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося селянське (фермерське) господарство "Конкурент" (надалі - СГ "Конкурент") до Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковим органом повідомлено СГ "Конкурент" про те, що статус платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік позивачу не підтверджено, оскільки, станом на перше січня базового (звітного) року за останнім рахується недоїмка в сумі 39,09 гривень по орендній платі за землю з юридичних осіб.

Не погоджуючись з такою позицією контролюючого органу, СГ "Конкурент" звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати дії Липовецького відділення Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області незаконними та зобов'язати відповідача визнати відсутність податкового боргу.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись при цьому на обставини, що наведені у адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав викладених у письмових запереченнях. Додатково зазначила, що податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

Селянське (фермерське) господарство "Конкурент" зареєстроване Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області 22 червня 1996 року, про що свідчить свідоцтво серії А00 №491279 (а.с.14).

25 лютого 2015 року Погребищенське відділення Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції направило СГ "Конкурент" лист №308/15, з якого вбачається, що статус платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік не підтверджено, у зв'язку із невідповідністю вимогам, встановленим п.п.291.5.3 п.291.5 статті 291 Податкового кодексу України, а саме: станом на перше січня базового (звітного) року за позивачем рахується недоїмка в сумі 39,09 гривень по орендній платі за землю з юридичних осіб.

Крім того, аналогічна позиція підтверджується довідкою Липовецького відділення Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції №522/10//20-011 від 24 лютого 2015 року.

В подальшому, 03 березня 2015 року СГ "Конкурент" звернулося до Липовецького відділення Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції з листом вих. №38 щодо надання довідки про відсутність (наявність) заборгованості з податків і зборів.

Іншим листом Липовецького відділення Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції №637/10/20-011 від 03 березня 2015 року податковий орган повідомив позивача про те, що станом на 01 січня 2015 року за СГ "Конкурент" рахується заборгованість по орендній платі з юридичних осіб в сумі 39,09 гривень.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зважає на таке.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України (надалі - Кодекс) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених розділом ХІV Кодексу, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 Кодексу визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим Кодексом, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному Кодексом.

Сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок (підпункт 298.8.1 пункт 298.8 статті 298 Кодексу).

Разом з тим, згідно підпункту 291.5-1.3 пункту 291.5-1 статті 291 Кодексу не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Судом встановлено, що СГ "Конкурент" використовувало земельну ділянку площею 91,0315 га (рілля) на території Білянської сільської ради на підставі договору оренди від 01 жовтня 2007 року.

Так, позивачем самостійно, на підставі зазначеного договору, обраховано та подано до податкового органу на 2014 рік звітну податкову декларацію з орендної плати за землю на суму 70897,24 гривень. Однак, термін дії договору закінчився 01 жовтня 2014 року.

Відповідно до пункту 286.4 статті 286 Кодексу за нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним. У разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Натомість, позивачем подана уточнююча податкова декларація з орендної плати за землю із пропущенням строку, визначеного законодавством.

Таким чином, за жовтень місяць 2014 року по терміну сплати 30 листопада 2014 року в КОР платника за даними звітної декларації проведено нарахування в сумі 5908,1 гривень, сплата відсутня, відповідно виникла недоїмка 5906,41 гривень, так як була переплата 1,69 гривень. Вказана недоїмка рахувалась в КОР до моменту подання уточнюючої декларації 16 грудня 2014 року. Дана сума заборгованості була зменшена в результаті подання уточнюючої декларації, але за період 01 грудня 2014 року по 16 грудня 2014 року на суму боргу була нарахована пеня в сумі 40,78 гривень. відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу. По терміну нарахування 30 грудня 2014 року уточнюючої декларації - до зменшення 5908,1 гривень, в частині 39,09 гривень, було направлено на погашення пені, решта 5869,01 гривень була направлена на зменшення нарахування по звітній декларації терміном 30 грудня 2014 року в сумі 5908,1 гривень. В результаті чого виникла недоїмка 39,09 гривень основного, самостійно узгодженого платником платежу. Дана сума була погашена в січні 2015 року, однак на момент 1 січня 2015 року вона існувала, що відповідно до вищезазначених положень статті 291 Кодексу є підставою для відповідно прийнятих відповідачем рішень.

Згідно підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

З приводу доводів позивача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення, то суд зазначає, що у відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В позові селянського (фермерського) господарства "Конкурент" до Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання дії незаконними і зобов'язання визнати відсутність податкового боргу станом на 01.01.2015 року відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна Суддя:

Секретар: