Справа № 2а-3680/09/1970
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/40261/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу

Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011

у справі №2а-3680/09/1970

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач-агро»

до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.01.2010 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.01.2010 скасовано, з прийняттям нової постанови про задоволення позову про визнання нечинними рішень №97//0 та №99//0 від 10.06.2009, прийнятих Бучацькою МДПІ.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2007 по 02.04.2009, за результатами якої складено акт перевірки від 28.05.2009 №243/23/31878071.

Перевіркою, серед інших було виявлено порушення позивачем вимог п.4.1 ст.4, п.5.9, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 №283/97- ВР (далі - Закон №283/97-ВР), в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 3538,25 грн., у тому числі за 4 квартал 2008 р. на 3538,25 грн., а також пп.3.1.1, п. 3.1 ст.3 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі - Закон №168/97-ВР), в результаті чого занижено податок на додану вартість за квітень 2009 року на суму 560074 грн.

На підставі акта перевірки та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій Бучацькою МДПІ прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 10.06.2009 №99//0 за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4245, 90 грн. та № 97//0 за платежем податок на додану вартість на загальну суму 672088, 80 грн.

За результатами адміністративного оскарження скарги платника залишені без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно з протоколом зборів засновників від 06.03.2009 № 1 ТОВ «Бучач-агро» було прийнято рішення про припинення діяльності товариства, у зв'язку з неліквідністю, тобто нездатністю погасити поточні зобов'язання за рахунок власних коштів, затверджено ліквідаційну комісію.

ТОВ «Бучачагрохлібпром» (як основний кредитор) звернулося до ліквідаційної комісії ТОВ «Бучач-агро» з пропозицією викупити цілісний майновий комплекс з усіма активами та зобов'язаннями (лист від 26.03.2009). Ліквідаційна комісія товариства дала згоду на проведення реалізації цілісного майнового комплексу.

Згідно з актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу від 01.04.2009 ліквідаційна комісія ТОВ «Бучач-агро» передала, а комісія ТОВ «Бучачагрохлібпром» прийняла активи на суму 4951443,43 грн., зокрема: товари на суму 4055725,10 грн. і дебіторську заборгованість по розрахунках з іншими дебіторами на суму 245209,01 грн.

Вартість ТМЦ, переданих ТОВ «Бучачагрохлібпром» на суму 4055725 грн., ТОВ «Бучач-агро» відобразило у р. 3 «Операції, що не є об'єктом оподаткування» декларації з ПДВ за квітень 2009 року з посиланням на підпункт 3.2.8 пункту 3.2 статті 3 Закону №168/97-ВР (не є об'єктом оподаткування операції з поставки за компенсацію сукупних валових активів платника податку іншому платнику податку).

Відповідно до пп.3.2.8 п.3.2 ст.3 Закону України №168/97-ВР, не є об'єктом оподаткування операції з поставки за компенсацію сукупних валових активів платника податку (з урахуванням вартості гудвілу) іншому платнику податку. Під поставкою сукупних валових активів слід розуміти поставку підприємства як окремого об'єкта підприємництва або включення валових активів підприємства чи його частини до складу активів іншого підприємства. При цьому підприємство-покупець набуває прав і обов'язків (є правонаступником) підприємства, що продає такі активи.

Однак, судова колегія вважає правильними висновки суду першої інстанції, що викладена законодавча норма визначає дві операції, які у розумінні пп.3.2.8 п.3.2 ст.3 Закону України №168/97-ВР вважаються операціями з поставки сукупних активів та відповідно не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, а саме - поставка підприємства як окремого об'єкта підприємництва та включення валових активів підприємства чи його частини до складу активів іншого підприємства.

При цьому обидві операції вважатимуться операціями з поставки сукупних валових активів лише за умови, якщо внаслідок їх здійснення відбудеться передача покупцю продавцем не тільки майна а й прав та обов'язків, фактично - правонаступництво.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що за інформацією відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Бучацької районної державної адміністрації від 12.05.2009 №31, припинення юридичної особи ТОВ «Бучач-агро» здійснюється в результаті ліквідації, жодного документу про передачу активів товариства та внесення відповідних змін до установчих документів ТОВ «Бучачагрохлібпром» до державного реєстратора не подавалось.

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА №118131 станом на 24.12.2009 ТОВ «Бучач-агро» не припинене.

Водночас, у силу приписів пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України №168/97-ВР об'єктом оподаткування податком на додану вартість є поставка товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Відповідно до п.1.4 ст.1 цього ж Закону, поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її поставки, а також операції з безоплатної поставки товарів та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Згідно з п.1.17 названої статті, визначення поняття товарів наведено у Законі України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР з наступними змінами та доповненнями, положеннями п.1.6 ст.1 якого передбачено, що товари - це матеріальні та нематеріальні активи, а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення.

Нормами п.1.1 Закону України №334/94-ВР матеріальний актив визначено як основні фонди та оборотні активи у будь-якому виді, що відрізняється від коштів, цінних паперів, деривативів та нематеріальних активів.

Зважаючи на викладені законодавчі приписи, суд апеляційної інстанцій безпідставно ототожнив продаж майна на підставі договорів купівлі-продажу, що передбачає лише перехід права власності на таке майно без передачі покупцю обов'язків продавця, тобто без здійснення правонаступництва з поставкою «підприємства» як сукупного валового активу.

Слід погодитись і з висновками суду першої інстанції, про підтвердження порушення ТОВ «Бучач-агро» пункту 4.1 статті 4 і пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» внаслідок не включення до складу валового доходу передоплати в сумі 254887 грн., отриманої за ТМЦ (4 кв. 2007 року), та приріст балансової вартості товарів на складах в сумі 3920000 грн. (1 кв. 2008 року); а також підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього Закону внаслідок чого занижено валові витрати на 4174887 грн. (2007 рік і за 1 кв. 2008 року) та завищено валові витрати на 14153 грн. (4 кв. 2008 року) за рахунок невідповідності даних обліку підприємства (рахунки-фактури, накладні, звіти матеріально-відповідальних осіб, головна книга) даним декларацій з податку на прибуток, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 14153 грн.

Пунктом 5.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, що платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно).

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

Оскільки апеляційний суд під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а суд першої інстанції вирішив спір з додержанням норм матеріального та процесуального права, то зазначена обставина відповідно до частини першої статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухваленої у справі постанови апеляційного суду та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 226 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 скасувати.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.01.2010 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун