Справа № 295/20060/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" березня 2015 р. Справа № 295/20060/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі Ковальчук А.О. ,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від "30" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Житомирській області в особі державного інспектора Малярчука С.П. про визнання дій протиправними стосовно складання протоколу про адмінправопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дії державного інспектора Державної екологічної інспекції у Житомирській області ОСОБА_5 протиправними стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення № 05431 від 26.06.2014 року.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30.12.2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали. Просили її задовольнити - скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з частиною другою цієї ж норми юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Системне тлумачення норм частини першої та другої наведеної статті КАС України у їх взаємозв'язку дозволяє стверджувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спірні правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій під час прийняття таким суб'єктом рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), вчинення ним дій або бездіяльності.

Отже, будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень можуть бути предметом розгляду судовою юрисдикції в тому разі, коли внаслідок їх прийняття (вчинення) виникають певні правовідносини за участю держави (зокрема, в особі суб'єкта владних повноважень) з однієї сторони та особи, щодо якої вчинені відповідні правові акти, з іншої сторони.

У свою чергу, правовідносини виникають внаслідок юридичних фактів, що створюють, змінюють або припиняють права та обов'язки учасників цих правовідносин.

Зокрема, такими юридичними фактами можуть бути правові акти, тобто рішення, дії чи бездіяльність, внаслідок яких виникають, змінюються чи припиняються правовідносини.

Відповідно, в адміністративному суді можуть бути оскаржені лише ті рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень (тобто правові акти), що призводять до виникнення певних юридичних наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав та обов'язків у певних осіб (не суб'єктів владних повноважень).

Зі змісту статті 17 КАС України та визначень, наведених у статті 3 цього Кодексу, випливає, що особа має право звернутися до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо такі рішення, дії чи бездіяльність порушують права, свободи та законні інтереси позивача у публічно-правових відносинах за участю позивача.

При цьому, оспорювані рішення, дії або бездіяльність повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Дії по складанню протоколу про адміністративне правопорушення є частиною процесу реалізації відповідачем повноважень, наданих йому чинним законодавством.

Результатом реалізації таких повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для позивача, тобто, постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом винуватості особи у вчиненні проступку. Протокол про адміністративне правопорушення не є остаточним рішенням, не тягне за собою настання юридичних наслідків, не носить нормативно-правового характеру та не має наперед преюдиціального характеру при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що протокол № 05431 від 26.06.2014 року складений державним інспекторам Державної екологічної інспекції у Житомирській області, не є ні індивідуально-правовим актом, ні нормативно-правовим актом, оскільки, безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє прав і обов'язків позивача, у зв'язку з чим такий акт не можна вважати юридичною формою рішення Державної екологічної інспекції у Житомирській області, як органу державної влади в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

А, отже, й дії по складенню протоколу про адміністративне правопорушення не є діями суб'єкта владних повноважень, що призвели до виникнення, зміни чи припинення прав позивача.

Крім того колегія суддів зазначає. що постанова про притягнення до адміністративної діяльності ОСОБА_3 № 05431 від 26.06.2014 року оскаржувалася позивачем. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.11.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2014 року, позовна заява ОСОБА_3 залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від "30" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

- ,