Справа № 686/22542/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/22542/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

27 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Залімського І. Г. Полотнянка Ю.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити нарахування пенсії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького міськрайонного суду від 01 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Згідно зі статтями 183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому та одержує пенсію державного службовця за віком.

01 січня 2011 року позивачці призначено пенсію згідно Закону України "Про державну службу", однак до розрахунку пенсії враховано лише посадовий оклад, доплата за ранг, надбавка за вислугу років, за високі досягнення у праці та премії, а інші виплати, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення до відпусток, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати до розрахунку не включено.

На своє звернення від 17 жовтня 2014 року, позивачка отримала відповідь від управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, у якій зазначено, що матеріальна допомога та індексація не являються надбавкою чи премією, а тому включити їх у розрахунок заробітку для обчислення пенсії згідно довідки № 257 від 06 жовтня 2014 року немає законних підстав.

Однак, колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 із змінами і доповненнями передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

З аналізу зазначених норм вбачається, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

Проте, слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, а саме з виплат державним службовцям як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з наведеного вбачається, що усі інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація), які виплачувались позивачу, є частиною заробітної плати державного службовця та виплачуються за рахунок та у межах фонду оплати праці, а також, враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, а саме: з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально - побутові потреби та індексації доходів, зазначених у довідці про складові заробітної плати, на які були нараховані страхові внески та які отримувались позивачем.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вказані суми виплат є складовими заробітної плати, а тому підлягають зарахуванню для визначення заробітку при перерахунку пенсії позивачу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити певні дії.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішена справа, що обумовлює залишення постанови суду першої інстанції без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 198, статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Залімський І. Г.

Полотнянко Ю.П.