Справа № 815/6701/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6701/14
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

суддів Потоцької Н.В., Андрухіва В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи - Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, в якому просила:

1) Зобов`язати відповідача зарахувати до календарної вислуги років позивача:

- до військової служби за контрактом з 26.08.1997 року по 25.10.2014 року - 17 р. 01 міс. 29 д.;

- відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 13.10.1992 року по 30.08.1995 року (відповідно записам у трудовій книжці; додаток 4) - 2 р. 9 міс. 29 д.;

- час навчання у медичному інституті - 2 р. 6 міс.;

Загальна календарна вислуга років - 22 роки, 04 місяці, 02 дня.

2) Зобов`язати відповідача відповідно до ст. 12-а та ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби…» зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць служби за 2 місяці) весь період патологоанатомічної служби у Збройних Силах України (додатки 7, 8, 9) із застосуванням на рівних умовах положення п.п. «б» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до періодів служби у патологоанатомічних відділеннях так само, як і до періодів служби у патологоанатомічних лабораторіях (відповідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року по адміністративній справі № 522/18791/13, а саме:

- з 27.07.1999 року по 01.12.1999 року - 0 р., 4 міс. 04 д.;

- з 14.11.2000 року по 29.02.2004 року - 3 р. 3 міс. 15 д.;

- з 29.04.2004 року по 31.05.2004 року - 0 р. 1 міс. 02 д.;

- з 17.06.2004 року по 27.07.2008 року - 4 р. 1 міс. 10 д.;

- з 21.05.2011 року по 21.06.2011 року - 0 р. 1 міс. 00 д.;

- з 21.05.2014 року по 25.10.2014 року - 0 р. 5 міс. 04 д.;

Загалом, пільгова вислуга - 8 років, 04 місяці, 06 днів.

Загальна вислуга років складає - 30 років, 09 місяців, 04 дні.

3) Зобов`язати відповідача перерахувати календарну вислугу років для визначення дійсного розміру одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно абз. 8 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років…» та зобов`язати відповідні виконавчі органи здійснити доплату відповідної суми грошового забезпечення.

У судовому засіданні 09 грудня 2014 року судом здійснено заміну неналежного відповідача Департаменту фінансів Міністерства оборони України на належного - Міністерство оборони України.

21.01.2015 року до участі у справі залучено третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військово-медичний клінічний центр Південного регіону.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що наказом Міністра оборони України по особовому складу № 123 від 20.09.2014 року її було звільнено з лав Збройних Сил України та наказом начальника ВМКЦ ПР (по стройовій частині) № 205 від 03.10.2014 року виключено із списків в/ч з посади ординатора патологоанатомічної лабораторій ВМКЦ ПР 25.10.2014 року. Оскільки призначення пенсії та нарахування її розмірів Пенсійним фондом України визначається на підставі нарахованої відповідними військовими органами вислуги років, позивач звернулася до відповідача заздалегідь для проведення їй розрахунку вислуги років. Позивач вказує, що на підставі наданого їй «Розрахунку № 554…» відповідач наполягає на тому, що вона має право на пенсію тільки відповідно до ст. 12 - «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби…» з урахуванням загального трудового стажу, при цьому розмір пенсії позивача в такому випадку буде складати лише 53 % від щомісячного грошового забезпечення. Позивач вказує, що з зазначеним розрахунком вона не погодилась та надала письмові заперечення в яких обґрунтувала свою незгоду, наполягаючи на достатній кількості календарної вислуги, наводила періоди трудової діяльності, які за Законом мають бути включені до неї. Разом з тим, згідно письмової відповіді відповідача від 06.05.2014 року № 248/3/6/242/681, доводи позивача, не були останнім прийняті до уваги, а у перерахунку вислуги років позивачу було відмовлено, у зв`язку з чим остання звернулася за захистом своїх прав до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представники відповідача та третьої особи відносно задоволення позову заперечували в повному обсязі, письмових заперечень на позов не надали.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходила військову службу в лавах Збройних Сил України, що згідно положень п. 15 ч. 1 ст.3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори щодо проходження якої, в тому числі щодо отримання грошового забезпечення, компенсацій та виплат згідно положень п.п.2 ч.1 ст.17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 205 від 03.10.2014 року майора медичної служби ОСОБА_1 , ординатора патологоанатомічної лабораторії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 625 ліжок), звільнену наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.09.2014 року № 123 з військової служби у запас за пунктом 1 підпунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 25 жовтня 2014 року (з наданням щорічної відпустки за 2014 рік терміном 23 календарні дні з 3 жовтня по 25 жовтня 2014 року) виключено зі списків особового складу центру та всіх видів забезпечення (а.с. 6).

Згідно розрахунку № 544 загального трудового стажу на пенсію за вислугою років з урахуванням трудового стажу майора медичної служби ОСОБА_1 , виданого 26.12.2013 року начальником відділу соціального забезпечення управління Південного оперативного командування, загальна тривалість військової служби позивача склала 16 років 4 місяці, а загальний трудовий стаж - 28 років (а.с. 7).

Позивач із зазначеним розрахунком не погодилась та подала відповідачу письмові заперечення, в яких висловила свою незгоду, наполягаючи на достатній кількості календарної вислуги років, зокрема зазначивши, що вона має право: на зарахування до військової служби, як до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років (тобто до календарної вислуги років) часу догляду за (першою) дитиною до досягнення нею 3-річного віку відповідно до ч. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 12-а Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби…»; із застосуванням пільгових умов призначення пенсії відповідно до ст. 17-1, а саме із зарахуванням до вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії періодів патологоанатомічної служби в закладах Збройних Сил України у подвійному розмірі (1 місяць за 2 місяці) відповідно до п.п. «б» п. 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 до часу служби у патологоанатомічних відділеннях (як і до часу служби у патологоанатомічних лабораторіях) на підставі діючих «Керівництва з організації патологоанатомічної служби Збройних Сил України на мирний час», затвердженого начальником Головного військового-медичного управління МОУ та інших нормативно-правових документів, які регламентують і військову, і патологоанатомічну службу як у державі, так і у Збройних силах України зокрема (а.с. 8).

На вказані заперечення Департаментом фінансів Міністерства оборони України була надіслана відповідь позивачу за №248/3/6/242/681 від 06.05.2014 року (а.с. 9), відповідно до якої ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для перегляду розрахунку її вислуги років на пенсію, з огляду на те, що п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби і на день звільнення (з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року) мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше, проте станом на 26.12.2013 року вислуга років позивача склала 16 років та 4 місяці, що недостатньо для призначення пенсії за цим пунктом Закону. Також позивача повідомлено про те, що ст. 17 Закону не передбачено зарахування до календарної вислуги років періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною.

Стосовно зарахування вислуги років на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за два місяці, відповідачем в листі повідомлено, що згідно з підпунктом «б» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» зараховується час служби у патологоанатомічних лабораторіях. Відповідно до зазначеного для зарахування служби в патологоанатомічних відділеннях військових госпіталів на пільгових умовах немає підстав (а.с. 9).

Оцінюючи дії (бездіяльність) відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України та приходить до висновку про їх часткову невідповідність законові виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає право кожного громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом.

Реалізація цих прав громадянина проводиться органами державної влади, місцевого самоврядування, їхніми службовими та посадовими особами за умови наявності у громадянина передбачених законом прав на отримання відповідних виплат та забезпечення, а також за умови дотримання ним встановлених законодавством процедур отримання таких виплат та компенсацій.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року та постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» № 393 від 17.07.1992 року.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХII від 09.04.1992 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17-2 вказаного Закону встановлено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Так, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Також п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

З дослідженого у судовому засіданні оригіналу особової справи майора медичної служби ОСОБА_1 № ЮО-112837, судом встановлено, що 01.09.1988 року позивач була зарахована студентом першого курсу Чернівецького державного медичного інституту. З 13.10.1992 року позивачу була надана академічна відпустка по догляду за дитиною до 01.09.1993 року. З 06.09.1993 року позивачу була подовжена академічна відпустка по догляду за дитиною до 01.09.1994 року. З 14.09.1994 року позивачу подовжено академічну відпустку по догляду за дитиною до 31.09.1995 року. 04.08.1995 року позивач була відрахована з інституту у зв`язку з переведенням до іншого навчального закладу. 04.09.1995 року зарахована на 5 курс 2-го лікувального факультету Національного медичного університету імені О.О. Богомольця по переведенню із Чернівецького державного медичного інституту. Рішенням державної екзаменаційної комісії Національного медичного університету імені О.О. Богомольця від 02.07.1997 року позивачу присвоєно кваліфікацію лікаря. 04.07.1997 року позивачу видано диплом спеціаліста та наказом від 03.07.1997 року відраховано з Національного медичного університету імені О.О. Богомольця у зв`язку із закінченням навчання (а.с. 10, 72-73).

З огляду на викладене, суд вважає, що на виконання вимога ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років ОСОБА_1 повинно бути зараховано період навчання у Чернівецькому державному медичному інституті та Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця з 01.09.1988 року по 03.07.1997 року в межах п`яти років із розрахунку один рік за 6 місяців, що не було зроблено відповідачем, а отже вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим в частині вимог позивача щодо зарахування до її календарної вислуги років періоду відпустки по догляду за дитиною до 3-х років, а саме з 13.10.1992 року по 30.08.1995 року, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки, як встановлено судом, на той період позивач не мала статусу військовослужбовця, а була студентом та перебувала у академічній відпустці по догляду за дитиною, а тому положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на які посилається позивач, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому вимоги позивача щодо зарахування до вислуги років на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за два місяці усього періоду патологоанатомічної служби у Збройних Силах України із застосуванням на рівних умовах положення п.п. «б» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до періодів служби у патологоанатомічних відділеннях так само, як і до періодів служби у патологоанатомічних лабораторіях, суд вважає підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, п.п. «б» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за два місяці, зокрема, час служби у лепрозорних і протичумних відділеннях військових госпіталів, у відділеннях військових госпіталів по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у відділеннях анестезіології та реанімації військових госпіталів, у судово-медичних установах і патолого-анатомічних лабораторіях.

При цьому з дослідженого у судовому засіданні оригіналу особової справи майора медичної служби ОСОБА_1 № ЮО-112837, судом встановлено, що наказом Міністра оборони України № 0102 від 23.06.1999 року позивача призначено на посаду начальника патологоанатомічного відділення військового госпіталю Західного оперативного командування з 27.07.1999 року. На підставі наказу командира військової частини Західного оперативного командування від 30.11.1999 року № 0237, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.12.1999 року № 252 позивача вивільнено з посади начальника патологоанатомічного відділення та призначено на посаду старшого ординатора терапевтичного відділення з 01.12.1999 року (а.с. 17). Наказом начальника 482 патологоанатомічної лабораторії Північного оперативного командування на підставі наказу заступника Міністра оборони України командуючого сухопутними військами № 208 від 28.09.2000 року прийнято на посаду старшого лікаря - спеціаліста 482 патологоанатомічної лабораторії Північного оперативного командування з 14.11.2000 року (а.с. 18). Наказом начальника 482 патологоанатомічної лабораторії Північного оперативного командування № 8 від 2004 року позивача з 29.02.2004 року виключено із списків особового складу лабораторії (а.с. 19). Наказом начальника 596 патологоанатомічної лабораторії (по стройовій частині) Південного оперативного командування № 8 від 29.04.2004 року позивача прийнято на посаду старшого лікаря фахівця 596 патологоанатомічної лабораторії Південного оперативного командування з 29.04.2004 року. В наказі начальника 596 патологоанатомічної лабораторії Південного оперативного командування № 14 від 31.05.2004 року значиться: «згідно директиви МО України № 115/1/01 від 29.01.2004 року та директиви КВ Півд. ОК № 6/1/017 від 02.02.2004 року № 596 патологоанатомічна лабораторія 31.05.2014 року розформована. На підставі наказу КВ Півд. ОК № 87 від 03.06.2004 року позивач призначена на посаду ординатора патологоанатомічного відділення 411 ЦВКГ Півд.ОК» (а.с. 20). Наказом начальника 411 Центрального військового клінічного ордена Червоної Зірки госпіталю Південного оперативного командування № 117 від 17.06.2004 року позивача, призначену наказом командувача Південного оперативного командування від 03.06.2004 року № 87 на посаду ординатора патологоанатомічного відділення, яка прибула із 596 патологоанатомічної лабораторії Південного оперативного командування м. Одеси, зараховано до списків особового складу госпіталю та на всі види забезпечення з 17 червня 2004 року (а.с. 21). Згідно наказом начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 21.07.2008 року № 159 позивач вибула у відпуску по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 28.07.2008 року по 20.05.2011 року (а.с. 22). Згідно наказу начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 23.05.2011 року № 106 позивач прибула і приступила до виконання службових обов`язків після відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 21.05.2011 року (а.с. 23). Згідно наказу начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 16.06.2011 року № 128 позивач вибула у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку з 22.06.2011 року по 20.05.2012 року (а.с. 24). Згідно наказу начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 20.05.2014 року № 100 позивач прибула і приступила до виконання службових обов`язків після відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 21.05.2014 року (а.с. 25). Наказом начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 03.10.2014 року № 205 позивача, звільнену наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.09.2014 року № 123 з військової служби у запас, з 25.10.2014 року виключено зі списків особового складу центру та всіх видів забезпечення (а.с. 26).

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, загалом позивач перебувала на військовій службі у патологоанатомічних відділеннях та патологоанатомічних лабораторіях у наступних періодах: з 27.07.1999 року по 01.12.1999 року; з 14.11.2000 року по 29.02.2004 року; з 29.04.2004 року по 31.05.2004 року; з 17.06.2004 року по 27.07.2008 року; з 21.05.2011 року по 21.06.2011 року; з 21.05.2014 року по 25.10.2014 року.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Військово-медичного Департаменту Міністерства оборони України про визнання періоду військової служби у патологоанатомічних відділеннях військово-медичних закладів Збройних Сил України рівноцінними патологоанатомічним лабораторіям Збройних Сил України та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року у справі № 522/18791/13а, яка набрала чинності 18.03.2014 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково. А саме, вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано період військової служби ОСОБА_1 у патологоанатомічних відділеннях військово-медичних закладів Збройних Сил України (по об`єму виконуваної роботи та шкідливим умовам праці) рівноцінними патологоанатомічним лабораторіям Збройних Сил України (а.с. 11-14).

Згідно з ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Передбачене вищевказаною нормою звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні встановлює обов`язок суду враховувати такі обставини при вирішенні даної справи.

З огляду на приписи ст.124 Конституції України, ст.ст. 72, 254 КАС України, суд не вбачає жодних правових підстав для залишення поза увагою при вирішенні даної справи постанови Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року у справі № 522/18791/13а, а відтак, згаданий судовий акт підлягає обов`язковому застосуванню при розгляді даного спору.

Таким чином, з огляду на те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано період військової служби ОСОБА_1 у патологоанатомічних відділеннях військово-медичних закладів Збройних Сил України (по об`єму виконуваної роботи та шкідливим умовам праці) рівноцінними патологоанатомічним лабораторіям Збройних Сил України, суд приходить до висновку, щодо наявності правових підстав для задоволення вимог позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць служби за 2 місяці) увесь період патологоанатомічної служби позивача у Збройних Силах України із застосуванням на рівних умовах положення п.п. «б» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до періодів служби у патологоанатомічних відділеннях так само, як і до періодів служби у патологоанатомічних лабораторіях у відповідності з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року по справі № 522/18791/13.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставами для вчинення спірних дій та прийняття рішень покладено на відповідача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів суду належними доказами правомірність вчинених ним дій при обчисленні вислуги років ОСОБА_1 .

У відповідності із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з`ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку всім наданим сторонами на час розгляду справи доказам; суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог, та вони підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи - Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Міністерство оборони України зарахувати до календарної вислуги років ОСОБА_1 наступні періоди:

- період військової служби за контрактом з 26.08.1997 року по 25.10.2014 року;

- період навчання у Чернівецькому державному медичному інституті та Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця з 01.09.1988 року по 03.07.1997 року в межах п`яти років із розрахунку один рік за 6 місяців.

Зобов`язати Міністерство оборони України у відповідності з вимогами п. а) ч. 1 ст. 12, ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць служби за 2 місяці) ОСОБА_1 увесь період патологоанатомічної служби у Збройних Силах України із застосуванням на рівних умовах положення п.п. «б» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до періодів служби у патологоанатомічних відділеннях так само, як і до періодів служби у патологоанатомічних лабораторіях у відповідності з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року по справі № 522/18791/13, а саме:

- період з 27.07.1999 року по 01.12.1999 року;

- період з 14.11.2000 року по 29.02.2004 року;

- період з 29.04.2004 року по 31.05.2004 року;

- період з 17.06.2004 року по 27.07.2008 року;

- період з 21.05.2011 року по 21.06.2011 року;

- період з 21.05.2014 року по 25.10.2014 року.

Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити перерахунок календарної вислуги років ОСОБА_1 у відповідності з даною постановою суду для визначення дійсного розміру одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з абз. 8 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» № 393 від 17.07.1992 року, належної до виплати ОСОБА_1 та у відповідності до проведеного перерахунку здійснити доплату ОСОБА_1 відповідної суми грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частина постанови складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 12 березня 2015 року.

Постанова у повному обсязі виготовлена 17 березня 2015 року.

Головуючий суддя С.О. Cтефанов

Судді Н.В. Потоцька

В.В. Андрухів

Зобов`язати Міністерство оборони України зарахувати до календарної вислуги років ОСОБА_1 наступні періоди:

- період військової служби за контрактом з 26.08.1997 року по 25.10.2014 року;

- період навчання у Чернівецькому державному медичному інституті та Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця з 01.09.1988 року по 03.07.1997 року в межах п`яти років із розрахунку один рік за 6 місяців.

Зобов`язати Міністерство оборони України у відповідності з вимогами п. а) ч. 1 ст. 12, ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць служби за 2 місяці) ОСОБА_1 увесь період патологоанатомічної служби у Збройних Силах України із застосуванням на рівних умовах положення п.п. «б» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до періодів служби у патологоанатомічних відділеннях так само, як і до періодів служби у патологоанатомічних лабораторіях у відповідності з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року по справі № 522/18791/13, а саме:

- період з 27.07.1999 року по 01.12.1999 року;

- період з 14.11.2000 року по 29.02.2004 року;

- період з 29.04.2004 року по 31.05.2004 року;

- період з 17.06.2004 року по 27.07.2008 року;

- період з 21.05.2011 року по 21.06.2011 року;

- період з 21.05.2014 року по 25.10.2014 року.

Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити перерахунок календарної вислуги років ОСОБА_1 у відповідності з даною постановою суду для визначення дійсного розміру одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з абз. 8 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» № 393 від 17.07.1992 року, належної до виплати ОСОБА_1 та у відповідності до проведеного перерахунку здійснити