Справа № 2а-2504/12/1370
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2012-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2012 р. № 2а-2504/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого -судді Костіва М.В.

при секретарі Билень Н.С.

за участю представників:

від позивача: Криць-Гамзій Н.В.;

від відповідача: не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Дніпро-Захід" до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова від 13.03.2012р. №,

встановив:

Адміністративний позов заявлено Приватним підприємством "Дніпро-Захід" до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення -рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова від 13.03.2012р. № з податку на додану вартість на суму 137948 грн. (основний платіж -110358 грн., штрафні санкції -27590 грн.).

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2012 р. відкрито провадження у справі. Розгляд справи відкладався з підстав, передбачених ст. 150 КАС України.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що за результатами проведеної перевірки був складений акт, у якому відповідач встановив факт не підтвердження реальності здійснення господарських відносин з ТзОВ "Віктор КО". Однак, отримані у вказаного контрагента товарно-матеріальні цінності були використані в господарській діяльності позивача та продані ТзОВ "ТМ "Барвінок", ФОП ОСОБА_3, ТзОВ "Холод", ТзОВ "Фззі-Фуд", ТзОВ "Орлан+", ТзОВ "М-Фон", ЗАТ "Рітейлінгова компанія "Євротек", ТзОВ "Гал-Фіш", ТзОВ "Комерційний центр "Зевс", ТзОВ "555-Торгова Мережа". Посилається на те, що наказ Мінтранспорту і Мінстатистики України №488/346 від 29.12.1995 р. "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля" не був зареєстрований у Міністерстві юстиції України. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судових засіданнях позов заперечив за безпідставністю з мотивів, зазначених в акті. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Актом від 02.03.2012 р. №848/23-209/23961110 "Про результати планової виїзної перевірки Приватного підприємства "Дніпро-Захід" код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 р. по 30.09.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 р. по 30.06.2011 р." було встановлено порушення позивачем п. п. 7.4.1., 7.4.4., 7.4.5. Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 110358 грн. за період липень -вересень 2010 р. за рахунок безпідставного внесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по податкових накладних, виписаних ТзОВ "Віктор Ко" по операціях, що фактично не здійснювались в межах господарської діяльності підприємства.

З цієї підстави було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13.03.2012р. № з податку на додану вартість на суму 137948 грн. (основний платіж -110358 грн., штрафні санкції -27590 грн.).

Як вбачається зі змісту акту, порушення відповідач вбачає у тому, що згідно із актом ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 30.12.2010 р. №3282/23-2/20799703 про результати позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Віктор Ко" (код ЄДРПОУ - 20799703) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2009 р. по 04.11.2010 р. встановлено, що у ТзОВ "Віктор Ко" відсутні виробничі потужності, основні фонди, складські приміщення, транспортні засоби, працює лише 4 особи, що на думку відповідача свідчить про неможливість здійснення вказаним суб'єктом господарської діяльності. Відносно посадових осіб вказаного підприємства порушено кримінальну справу №179-0467, яка розслідується слідчим відділом податкової міліції ДПА у Львівській області. З цих підстав відповідач дійшов висновку про не підтвердження позивачем реальності операцій з вказаним контрагентом, нікчемність укладених з ним договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2010 р. між позивачем (покупець) та ТзОВ "Віктор Ко" (постачальник) був укладений договір поставки №15/06, за яким постачальник зобов'язався поставити покупцю товар окремими партіями. Посилання відповідача на невиконання такого договору не доведено суду у встановленому порядку належними доказами та спростовується матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість, накладними, підписаними сторонами без зауважень, відповідними податковими накладними, реєстрами отриманих та виданих податкових накладних, виписками банку, товарно-транспортними накладними.

Дані податкових накладних були належно включені позивачем до податкової декларації з податку на додану вартість. При цьому, товар був використаний у власній господарській діяльності, що підтверджується договорами, накладними, податковими накладними. банківськими виписками, згідно із якими отриманий у ТзОВ "Віктор Ко" товар був у подальшому відчужений позивачем ТзОВ "ТМ "Барвінок", ФОП ОСОБА_3, ТзОВ "Холод", ТзОВ "Фззі-Фуд", ТзОВ "Орлан+", ТзОВ "М-Фон", ЗАТ "Рітейлінгова компанія "Євротек", ТзОВ "Гал-Фіш", ТзОВ "Комерційний центр "Зевс", ТзОВ "555-Торгова Мережа".

Заперечення відповідача щодо фактичного виконання умов договору ґрунтуються на висновках акту перевірки контрагента позивача.

У відповідності до п. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010 р. "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Законодавство не передбачає безспірності визнання висновків акту перевірки, у зв'язку із чим зазначені в цих актах факти підлягають перевірці доказами в ході судового розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Однак, на вимогу суду відповідач не надав доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки. Не було також надано копій податкових повідомлень-рішень, винесених відносно контрагента позивача із доказами узгодження вміщених у них податкових зобов'язань. Посилання відповідача на те, що порушення, вчинені контрагентом позивача тягнуть за собою як наслідок порушення і зі сторони позивача, не ґрунтується на законодавстві. Згідно із ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Посилання відповідача на безтоварний характер цих операцій не доведено суду в установленому порядку належними доказами, а такі посилання відповідача носять характер припущень, які ґрунтуються на сумнівах, пов'язаних із наявною в базі даних інформацією. Однак, згідно із п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до вимог п.2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України за №88 від 24.05.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно із п.2.4 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Доказів порушення порядку оформлення зазначених документів у встановленому порядку суду надано не було.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»в редакції, чинній на дату існування відповідних відносин, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом. Згідно із пп. 7.2.1., п. 7.2 ст. 7 вказаного закону платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками визначені реквізити. З матеріалів справи вбачається відповідність податкових накладних зазначеним вимогам.

Згідно з п.п. 7.4.1. вказаного закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 ст. 6 та ст. 8 цього закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до п. 7.4.4. закону, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у визначених законом випадках. Згідно із п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене, керуючись статтями 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення -рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова від 13.03.2012р. №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Дніпро-Захід" (79014, м. Львів, вул. Тракт Глинянський 1; ідент.код 23961110) 1379,48 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 11.06.2012 року.

Суддя