Справа № 804/12558/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 рокусправа № 804/12558/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 р. у справі № 804/12558/14

за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання дії протиправними, визнання протиправним та скасування рішення №1 від 30.07.2014р., -

ВСТАНОВИВ:

15.08. 2014 р. Державне підприємство "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, якому просило:

- визнати дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих

платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів протиправними;

- визнати протиправним та скасування рішення СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську № від 30.07.2014 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 805 191,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем законодавчо визначеної процедури проведення перевірки та оформлення її результатів. Крім того, позивач вказував на те що несвоєчасна сплата єдиного внеску обумовлена затримкою виплати заробітної плати, яка є більш пріоритетною виплатою ніж сплата єдиного внеску, а тому підстава для несвоєчасної сплати є поважною.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 р. у справі № 804/12558/14 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано відсутністю порушення відповідачем порядку проведення перевірки та тим, що майновий стан підприємства та наявність заборгованості по виплаті заробітної плати не звільняє останнього від обов'язку своєчасної сплати єдиного внеску.

Не погодившись з постановою суду, ДП «ВО «ПМЗ ім.Макарова» подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 р. у справі № 804/12558/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог. Скаржник наполягає на порушенні позивачем порядку проведення перевірки та оформлення її результатів; зазначає на пріоритетність виплати заборгованості із виплати заробітної плати. Крім того в апеляційній скарзі посилається на уточнення в процесі розгляду справи позовних вимог, хоча матеріали справи доказів цього не містять.

СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначаючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та оскаржуване рішення винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, про що відповідач зазначив в письмових запереченнях на скаргу.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, виходячи з приписів ч.4 ст. 196 КАС України , нез'явлення в судове засідання представників не перешкоджає розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «ВО «ПМЗ ім.Макарова» перебуває на обліку як платник податків у СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську і являється платником єдиних внесків до управління Пенсійного фонду України (а. с.39-78).

03.07.2014 керівником СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську на підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 та п.79.1 ст.79 ПК України прийнято наказ № 366 про проведення документальної невиїзної перевірки позивача з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2014 року (а. с.16).

Також 03.07.2014 СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську складено повідомлення № 70/28-01-40-01, яким поінформовано ДП «ВО «ПМЗ ім.Макарова» про те, що з 04.07.2014 проводитиметься документальна невиїзна перевірка щодо питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2014 року (а. с.15).

Вказані наказ та повідомлення 03.07.2014 направлені відповідачем позивачу поштою і отримані останнім 08.07.2014, що підтверджується матеріалами справи і не запречується сторонами у справі (а. с.103-105).

У період з 04.07.2014 по 08.07.2014 СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську на підставі вищезазначеного наказу проведена документальна невиїзна перевірка ДП «ВО «ПМЗ ім.Макарова» з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2014 року, за результатами якої складено акт № 400/21-01-10-01-14308368 від 14.07.2014 (а. с.18-23).

30.07.2014 р. на підставі даного акту перевірки СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за яким Підприємству нарахована пеня у розмірі 118855,10 грн. та застосовано штраф в сумі 805191,15 грн. за період з 21.05.2014 по 24.06.2014 (а. с.30).

ДП «ВО «ПМЗ ім.Макарова», вважаючи дії відповідача з проведення перевірки та вищевказане рішення від 30.07.2014 протиправними, посилаючись, при цьому, на невідповідність відомостей в акті перевірки, несвоєчасне вручення позивачеві наказу на перевірку та на те, що єдині внески сплачувались одночасно із виплатою заробітної плати, а у зв'язку з наявністю на Підприємстві заборгованості по виплаті заробітної платні за квітень 2014 р., єдині внески сплачені у період з 21.05.2014 по 24.06.2014 з затримкою через не надходження коштів від контрагентів позивача (тобто по незалежних від позивача обставин), звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ДП «ВО «ПМЗ ім.Макарова» не підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно п.2 Указу Президента України «Про Міністерство доходів і зборів України» від 18.03.2013 № 141/2013, Міністерство доходів і зборів України є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що реорганізуються.

У відповідності до п.1 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого вказаним Указом Президента України, Міністерство доходів і зборів України (Міндоходів України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міндоходів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань:

забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізації єдиної державної податкової, державної митної політики;

забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок);

забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (в редакції на момент проведення перевірки, далі - Закон № 2464) органи доходів і зборів мають право: проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.

Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

За визначенням, наведеним у п.3-1 ст.1 Закону № 2464, органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Тобто СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську, як один із органів Міндоходів, мав повноваження на проведення перевірки позивача щодо сплати єдиного внеску, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, порядок якої повинен відповідати Податковому кодексу України.

Так, стаття 75 ПК України (в редакції на момент проведення перевірки) визначає види перевірок, згідно п.75.1 якого контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки

Так, у відповідності до п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

В свою чергу, згідно положень п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

У п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, наведені норми вимагають від контролюючих органів для призначення документальної невиїзної перевірки мати законні підстави, а для її проведення - рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та повідомлення про проведення такої перевірки, які повинні бути вручені суб'єкту господарювання.

При цьому, приписами Податкового кодексу не встановлюється у даному випадку термін, до якого повинні бути вручені суб'єкту господарювання такі наказ про призначення перевірки та повідомлення про проведення перевірки, а лише передбачає їх направлення та вручення.

Отже, з огляду на те, що контролюючим органом дотримано вимог щодо вручення позивачеві наказу на проведення перевірки та повідомлення про проведення такої перевірки від 03.07.2014, посилання скаржника на отримання цих документів лише 08.07.2014 (тобто коли перевірка вже була завершена), не свідчать про порушення відповідачем порядку проведення даного виду перевірок.

Також вищенаведеними обставинами справи спростовуються доводи скаржника про те, що Підприємство дізналось про проведення відповідачем перевірки лише з акту №400/21-01-40-01 від 14.07.2014, оскільки саме з зазначених наказу та повідомлення від 03.07.2014, які отримані позивачем 08.07.2014, останній дізнався про проведення СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську документальної невиїзної перевірки Підприємства щодо питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2014 р.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач, отримавши наказ №366 від 03.07.2014 на проведення перевірки 08.07.2014, не скористався своїм правом на його оскарження, як підстави проведення перевірки, і тому дії відповідача з проведення перевірки не є протиправними. Тим більш, що вказаний наказ був реалізований фактом проведення перевірки, на призначення якої цей наказ видавався.

Посилання скаржника на порушення, допущені відповідачем при складанні акту перевірки від 14.07.2014 (не заповнена графа «Форма внеску» - «Основні та оборотні засоби», не заповнено графу «Частину у статутному капіталі», не заповнена графа «Фактично внесено», невірно зазначена інформація в графі «Період, в якому ДП «ВО ПМЗ ім.Макарова» володів корпоративними правами», невірно вказано розміри земельних ділянок) колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки позивачем не визначено яким чином ці порушення впливають на охоронювані законом права та законні інтереси Підприємства, які негативні юридичні наслідки для останнього створені цими обставинами.

Також не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що відповідачем не дотримано п.7.4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1622/24154 (далі - Інструкція), згідно якої «…акт про порушення надсилається (вручається) платнику разом із рішенням про застосування штрафних санкцій».

Згідно п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України (на підставі якого проводяться перевірки у відповідності до вищенаведених приписів п.2 ч.1 ст.13 Закону № 2464) Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Отже, неправомірними є посилання скаржника на приписи Інструкції у даному випадку.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог Підприємства в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 30.07.2014 № колегія суддів зазначає наступне:

У відповідності до висновків акту перевірки від 14.07.2014 Підприємством порушено п.8, п.12 ст.9 Закону № 2464, абз.6 п.4.3 Інструкції, в результаті чого своєчасно не сплачено у встановлені терміни єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2014 р. у сумі 6 863 360,47 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Обов'язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок встановлений п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464.

При цьому, за положеннями ч.8 ст.9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

З аналізу наведених норм вбачається, що позивач зобов'язаний був сплатити єдиний внесок за квітень 2014 року у строк до 20.05.2014.

В свою чергу, у п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464 передбачено, що органи доходів і зборів застосовують до платників єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум.

У ч.10 ст.25 Закону № 2464 передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Отже, у разі недотримання платником єдиного внеску строку, визначеного ч.8 ст.9 Закону № 2464, до такого платника застосовуються штрафні санкції за несвоєчасну сплату та нараховується пеня за кожний день прострочення платежу.

В абз.2 ч.8 ст.9 Закону № 2464 визначено, що При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Позивачем не спростовується і підтверджується матеріалами справи (платіжні доручення - а. с.33-56), що сплата єдиного внеску за квітень 2014 року була здійснена Підприємством у період з 21.05.2014 по 24.06.2014, тобто з порушенням строку сплати єдиного внеску, визначеного у ч.8 ст.9 Закону № 2464.

Таким чином, відповідач мав законі підстави для винесення спірного рішення № від 30.07.2014 про застосування до Підприємства штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на суму 805 191,15 грн., і належних доказів, які б спростували наявність таких підстав, позивачем суду не надано.

Посилання скаржника на те, що позивач , як платник єдиного внеску, повинен сплачувати єдиний внесок тільки одночасно із виплатою заробітної плати, затримка якої мала місце не з вини позивача і стала причиною несвоєчасної сплати єдиного внеску, колегією судді відхиляються, оскільки, по-перше, сам позивач в апеляційній скарзі зазначає (і це підтверджується матеріалами справи), що Підприємство, незважаючи на приписи абз.2 ч.8 ст.9 Закону № 2464, в першу чергу виплатило єдиний внесок 24.06.14, а потім останній платіж по виплаті заробітній плати за квітень 2014 р. зробили 01.07.2014, по-друге, у відповідності до абз.1 ч.12. ст.9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, тобто наявність у позивача заборгованості по заробітній платі не звільняє його від обов'язку сплати єдиного внеску у строки, визначені ч.8 ст.9 Закону № 2464.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог Підприємства в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 30.07.2014 № .

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ДП «ВО «ПМЗ ім.Макарова».

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 р. у справі № 804/12558/14 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 р. у справі № 804/12558/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко