Справа № 2а-6040/08/0470
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2015 рокусправа № 2а-6040/08/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року по справі № 2а-6040/08/0470 за позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звернення стягнення на активи, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звернення стягнення на активи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України в сумі 2 491,37 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач станом на 18.06.2008 року має податковий борг зі сплати єдиного податку у розмірі 2491,37 грн. (основний борг 2181,07 грн., пеня - 310,30 грн.). Крім того, позивачем у позові вказано, що згідно листа Державної податкової адміністрації України від 18.12.2003 року № 19707/7/17-2317 ДПІ у Жовтневому районі не направляла відповідачу повідомлення та податкові вимоги.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, правильність застосування судом норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем з 05.06.2006 року, що підтверджується Спеціальним витягом з ЄДРПОУ.

20.12.2006 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності у 2007 році, на підставі чого позивачем видано відповідачу свідоцтво про сплату єдиного податку.

Згідно рішення Дніпропетровської міської ради від 06.12.2006 року № 5/8 «Про ставки єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб» для видів діяльності обраних відповідачем у заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку і звітності у 2007 році встановлено ставку податку у розмірі 200,00 грн.

Згідно з пунктом 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Протягом 2007 року відповідачем не виконувався належним чином обов'язок щодо сплати єдиного податку, внаслідок чого утворився податковий боргу у сумі 2181,07 грн. На суму заборгованості позивачем нарахована пеня у розмірі 310,30 грн. Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача становить 2491,37 грн.

Враховуючи наявність зазначеного податкового боргу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулась до суду з позовом про звернення стягнення на активи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до п.п.3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в редакції, чинній на момент звернення позивача з позовом до суду, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Як визначено п.п.10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

Таким чином, право на стягнення податкового боргу та звернення стягнення на активи платника податків виникає лише за після надіслання (вручення) контролюючим органом першої та другої податкових вимог платникові податків.

Як вбачається з поданого до суду позову, ДПІ у Жовтневому районі, керуючись листом Державної податкової адміністрації України від 18.12.2003 року № 19707/7/17-2317 не направляла відповідачу повідомлення та податкові вимоги.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушення позивачем процедури звернення стягнення на активи платника податків, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача не доводять правомірність його дій при зверненні до суду з відповідним позовом та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Зазначення позивача в апеляційній скарзі, що докази направлення та винесення першої та другої вимоги були втрачені, оскільки минуло шість років з моменту винесення вимоги та звернення до суду не можуть бути прийняті як підтвердження направлення відповідачеві податкових вимог, оскільки вони спростовуються аргументами позивача, викладеними у позові, що свідчить про те, що звертаючись до суду з відповідним позовом, податковим органом не було дотримано процедуру, визначену чинним на той час Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Таким чином, передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 18 березня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов