Справа № 815/858/15
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/858/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року

10 год. 15 хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

розглянувши порядку письмового провадження за наявними матеріалами справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350, скасування та зняття арешту, заборони відчуження нерухомого майна, накладений постановою № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350, скасування постанови про розшук майна боржника № В-10/983 від 23.10.2013 року, а саме автомобілю марки Skoda Fabia, випуск: 2007 р., д/з: НОМЕР_2, колір - синій, що належить ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1) до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (надалі - Перший Суворовський ВДВС ОМУЮ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області (надалі - ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області), про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350, скасування та зняття арешту, заборони відчуження нерухомого майна, накладений постановою № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350, скасування постанови про розшук майна боржника № В-10/983 від 23.10.2013 року, а саме автомобілю марки Skoda Fabia, випуск: 2007 р., д/з: НОМЕР_2, колір - синій, що належить ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2013 року постановою Одеського окружного адміністративного суду по справі № 8І5/2758/13-а, адміністративний позов Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 64635,80 грн. - задоволено повністю. 04.07.2013 року судом видано виконавчий лист про стягнення відповідної суми з ОСОБА_1 15.08.2013 року державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження, постанова ВП №39348350 за заявою податкового органу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області грошової суми в розмірі 64635,80 грн. Того ж дня, постановою №В-10/983 було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до цієї постанови було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_1, як боржнику (аркуші справи 5-8).

В судове засідання прибув представник позивача.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. через канцелярію суду за вхід. № ФП/316/15 від 03.03.2015 року відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Письмові заперечення проти позові відповідачем до суду не надано (аркуш справи 44).

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи. Через канцелярію суду за вхід. № ФП/308/15 від 02.03.2015 року представником ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області подано письмові пояснення по справі, у яких представник ДПІ просив розглядати справу без його участі (аркуш справи 42).

Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вказаного, в судовому засіданні було поставлено на обговорення питання щодо можливості розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник позивача вважав за можливе продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

З урахуванням вказаних обставин та думки представника позивача, у відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси було отримано виконавчий лист від 17.07.2013 року виданий Одеським окружним адміністративним судом по справі № 815/2758/13-а та направлено до Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ разом із заявою про стягнення заборгованості.

15.08.2013 року державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ було відкрито виконавче провадження, постанова ВП № 39348350 за заявою ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області грошової суми у розмірі 64 635 грн. 80 коп.

Постановою № В-10/983 від 15.08.2013 року було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить позивачу.

В ході проведення виконавчих дій, як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, згідно довідки ВРЕР ДАІ з надання послуг пов`язаних із використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Одеси № 2, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, державним виконавцем було встановлено, що за боржником зареєстровано автомобіль марки: Skoda Fabia, 2007 р. д/з: НОМЕР_2, колір синій.

У зв`язку із тим, що місцезнаходження зазначеного вище транспортного засобу не було відомо, з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу, 23.10.2014 року державним виконавцем було прийнято постанову про розшук автомобіля позивача марки: Skoda Fabia, 2007 р. д/з: НОМЕР_2, колір синій.

30.10.2014 року державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ, при примусовому виконанні виконавчого листа № 815/2758/13-а від 04.07.2013 року, прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження (аркуш справи 9).

При цьому, накладений арешт на майно боржника знято не було.

Позивач, посилаючись на приписи ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладений відповідачем на майно ОСОБА_1 постановою № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350 а також розшук майна боржника згідно постанови № В-10/983 від 23.10.2013 року мають бути зняті, так як виконавче провадження завершено.

Представник третьої особи у письмових поясненнях зазначив, що в провадженні юридичного відділу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів перебували справи, стороною у яких була ФОП ОСОБА_1 податковим органом було отримано виконавчий лист від 17.07.2013 року, який разом із заявою про стягнення податкової заборгованості було направлено до відповідача на виконання. 27.11.2014 року ДПІ у Суворовському районі м. Одеси було отримано постанову про повернення виконавчого документа на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Рішенням ДПІ у Суворовському районі м. Одеси податковий борг позивача у сумі 8 719 грн. 60 коп. було списано як безнадійний відповідно до ст. 101 Податкового кодексу України. За заявою ФОП ОСОБА_1, третьою особою позивачу було видано довідку про відсутність заборгованості № 1173 від 22.12.2014 року. Таким чином, як зазначив представник податкового органу, з боку працівників ДПІ у Суворовському районі м. Одеси відсутні будь-які порушення норм діючого законодавства (аркуші справи 41-42).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року (надалі - закон України № 606-XIV від 21.04.1999 року)- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 року передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 року, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з п. 2. ч. 2 ст. 17 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 року державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 року, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Частинами 1, 7 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 нього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Згідно положень ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Арешт майна, у відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем в ході примусового виконання виконавчого провадження, з метою встановлення майна та коштів, належних боржнику було направлено запити до відповідних установ. Згідно інформаційної довідки з «Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» за боржником нерухоме майно не зареєстровано. Згідно довідки УПФУ у Суворовському районі м. Одеси боржник на обліку не перебуває та пенсію не отримує. Згідно довідки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси боржник не має розрахункових рахунків, відкритих у банківських установах. Згідно акту державного виконавця від 21.10.2013 року ліквідного майна, належного боржнику на праві власності та на яке за Законом можливо звернути стягнення не виявлено. Місцезнаходження майна боржника оголошеного у розшук не було встановлено.

Як було встановлено судом, відповідачем 30.10.2014 року було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Порядок та умови зняття арешту з майна визначені статтями 50, 6 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В даному випадку відповідачем не надано суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту. Завершених виконавчих проваджень щодо позивача також до суду не надано.

Також відповідачем не надано доказів стягнення з позивача виконавчого збору та відкриття з цього приводу виконавчого провадження, що також обумовлювало би залишення в силі накладеного на його майно арешту.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними доказами правомірності існування накладеного на майно позивача арешту, оскільки станом на даний час виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно боржника завершено. Відтак, згідно приписів ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», накладений арешт має бути знятий.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350, скасування та зняття арешту, заборони відчуження нерухомого майна, накладений постановою № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350, скасування постанови про розшук майна боржника № В-10/983 від 23.10.2013 року, а саме автомобілю марки Skoda Fabia, випуск: 2007 р., д/з: НОМЕР_2, колір - синій, що належить ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, підтверджені належними письмовими доказами, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 159-164, 167, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350, скасування та зняття арешту, заборони відчуження нерухомого майна, накладений постановою № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350, скасування постанови про розшук майна боржника № В-10/983 від 23.10.2013 року, а саме автомобілю марки Skoda Fabia, випуск: 2007 р., д/з: НОМЕР_2, колір - синій, що належить ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350.

Скасувати та зняття арешт, заборони відчуження нерухомого майна, накладений постановою № В-10/983 від 15.08.2013 року у виконавчому провадженні № 39348350.

Скасувати постанову про розшук майна боржника № В-10/983 від 23.10.2013 року, а саме автомобілю марки Skoda Fabia, випуск: 2007 р., д/з: НОМЕР_2, колір - синій, що належить ОСОБА_1.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Балан