Справа № 818/622/15
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 р. справа №818/622/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника позивача - Капустіна Д.О.

представника відповідача - Васильченко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/622/15

за позовом дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб"

до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (далі по тексту - позивач, ДП "Завод ОБ та ВТ") звернулося до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 19.01.2015р. № 000361502/2800. Свої вимоги мотивує тим, що за результатами перевірки, відповідач дійшов помилкових висновків щодо відсутності фактичного здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ "УТ ГРУП" і ТОВ "Промислова компанія "Золоте руно, Україна", в зв'язку з чим позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року та застосовано штрафні санкції.

Відповідач, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що господарські операції між позивачем та ТОВ "УТ ГРУП" і ТОВ "Промислова компанія "Золоте руно, Україна" не мають реального характеру через їх безтоварність, а відповідно у позивача відсутнє права на включення сум ПДВ за такими операціями до податкового кредиту. Крім того, ТОВ "УТ ГРУП" та ТОВ "Промислова компанія "Золоте Руно, Україна" на час перевірки мали стан "9" - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. На думку податкової інспекції, вказані товариства здійснювали діяльність, спрямовану на проведення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Тому у позивача не було підстав для податкового обліку таких операцій.

Представник позивача Капустін Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Васильченко М.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених в письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що посадовими особами ДПІ у м. Сумах було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ДП "Завод ОБ та ВТ" щодо від"ємного значення різниці між сумою податкового зобов"язання та сумою податкового кредиту щодо суми бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року, за результатами якої складений акт від 10.12.2014 року №4968/18-19-15-02/30991664 (а.с.11-15).

Перевіркою були встановлені порушення позивачем вимог п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню по податковій декларації за жовтень 2014 року в розмірі 12081,01 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.01.2015 року №000361502/2800 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2014 року в сумі 12081 грн. та застосовані штрафні санкції в сумі 6041 грн. (а.с.10).

Як вбачається з акту перевірки ДПІ у м. Сумах було зроблено висновок, що позивачем в порушення п.п. 200.4, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодування за жовтень 2014 р. в розмірі 12081,01 грн.

Такі висновки було зроблено відповідачем виходячи з того, що підприємства-контрагенти, а саме: ТОВ "УТ ГРУП" та ТОВ "Промислова компанія "Золоте Руно, Україна" на час перевірки мали стан "9" - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а також, на думку ДПІ у м. Сумах, вказані товариства здійснювали діяльність спрямовану на проведення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. У зв'язку з чим, вказано, що оскільки реальність вчинення господарських операцій зазначеними товариствами відсутня, у позивача не було підстав для податкового обліку таких операцій.

Суд не погоджується з такою позицією податкового органу, з огляду на таке.

Відповідно до пп.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали Використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції' протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту з ПДВ, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, використання придбаного товару (послуги) у власній господарській діяльності, а також фактичне виконання господарської операції за наслідками якої виникає право на податковий кредит з ПДВ.

За приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п. 200.7 ст.20 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП "Завод ОБ та ВТ" мало взаємовідносини з ТОВ "УТ ГРУП", з яким було укладено договір поставки від 04.02.2014 року №79/18-16-14 про постачання продукції, що визначається в специфікаціях (манометр, фланець для манометрів) (а.с.14-16).

На виконання вказаного договору у вересні 2014 року товар, зазначений специфікації №4 був поставлений позивачу (а.с.16).

Товар отримано за видатковими накладними: № ут-00007902 від 08.09.2014 на суму 378,07 грн., у тому числі ПДВ 63,01 грн.; № ут-00008988 від 24.09.2014 на суму 1894,06 грн., у тому числі ПДВ 315,68 грн. (а.с.17)

ТОВ "УТ ГРУП" надало ДП "Завод ОБ та ВТ" податкові накладні №204 від 03.09.2014 на суму ПДВ 63,01 грн., № 1067 від 17.09.2014 на суму 315,68 грн. (а.с.18, зворотній бік, 19).

Транспортування товару здійснювалось перевізником ТОВ "Делівері", згідно з квитанціями від 10.09.2014р. № , від 26.09.2014 № (а.с.18).

Розрахунки здійснено через розрахунковий рахунок згідно наданих рахунків - фактур від 03.09.2014 № ут-00007792, від 16.09.2014 № ут-00010964 платіжними дорученнями: № 2411 від 03.09.2014 року на загальну суму 378,07 грн. в т.ч. ПДВ 63,01 грн. та №2739 від 17.09.2014 на загальну суму 1894,06 грн., в т.ч. ПДВ 315,68 грн. (а.с.21, зворотній бік).

Товар оприбутковано на склад згідно з прибутковим ордером від 10.09.2014 № 1881, від 30.09.2014 №2032 (а.с.19, зворотній бік, 20).

Отже, в вересні 2014 року ДП "Завод ОБ та ВТ" до податкового кредиту включено 378,69 грн. ПДВ по господарських операціях з ТОВ "УТ ГРУП".

З матеріалів справи також вбачається, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Промислова компанія "Золоте Руно, Україна", з яким уклав договір поставки №29/14 від 04.07.2014 року, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця (позивача) товар, визначений у специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець прийняти і оплатити товар (а.с.22-25).

На виконання умов договору ТОВ "Промислова компанія "Золоте Руно, Україна" здійснювало поставки позивачу пил стрічкових, зокрема, у вересні 2014 року.

Товар отримано за видатковими накладними №GF-0000967 від 15.09.2014 на суму 70213,92грн., у тому числі ПДВ 11702,32 грн. (а.с.26).

ТОВ "Промислова компанія "Золоте Руно, Україна" надано позивачу податкову накладну № 127 від 15.09.2014 року на суму ПДВ 11702,32 грн. (а.с.27).

Транспортування товару здійснювалося перевізником ТОВ "Нова Пошта", згідно з експрес-накладною від 15.09.2014 № 5536 (а.с.26, зворотній бік).

Розрахунки здійснено платіжними дорученнями: №2725 від 17.09.2014 року на загальну суму 35106,96 грн., в т.ч. ПДВ 5851,16 грн., №3080 від 07.10.2014 року на загальну суму 35106,96 грн., в т.ч. ПДВ 5851,16 грн. (а.с.28, зворотній бік).

Товар оприбутковано на склад згідно з прибутковим ордером від 16.09.2014 року № 1933 (а.с.26, зворотній бік).

Отже, у вересні 2014 року позивачем до податкового кредиту включено 11702,32 грн. ПДВ по господарських операціях з ТОВ "Промислова компанія "Золоте Руно, Україна".

Таким чином, з дотриманням норм Податкового кодексу України, позивачем включено до податкового кредиту вересня 2014 року суми ПДВ у ціні отриманого товару від здійснення вищевказаних господарських операцій.

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача про відсутність реального характеру угод через їх безтоварність, а відповідно відсутність у позивача права на включення сум ПДВ за такими операціями до податкового кредиту, невірне визначення від'ємного значення та завищення суми бюджетного відшкодування суперечить законодавству та спростовується документами, на підставі яких позивачем і відображено операції у бухгалтерському та податковому обліку.

Посилання податкового органу на можливі порушення податкового законодавства контрагентами позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями. Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника податків права на формування валових витрат та податкового кредиту від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який був постачальником товарів (послуг), витрати на придбання яких включається до складу валових витрат та на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге , а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже, ДП "Завод ОБ та ВТ" не може нести юридичну відповідальність за можливі порушення податкового законодавства третіми особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, як суб'єкт владних повноважень, не довела правомірності податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 19.01.2015р. № 000361502/2800.

На підставі ст. 94 КАС України з Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 182,70 грн. , сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 19.01.2015р. № 000361502/2800.

Стягнути з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (40020, м. Суми, вул. Комарова, 2, ) судовий збір в сумі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.), сплачених при зверненні до суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови складено 23 березня 2015 року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар