Справа № 803/2443/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 р. № 876/1091/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Горохівзернопрод» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року в адміністративній справі № 803/2443/13-а за позовом Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до закритого акціонерного товариства «Горохівзернопрод» про стягнення податкового боргу з рахунків в банках,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року Нововолинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області (надалі - Нововолинська ОДПІ) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила стягнути з рахунків закритого акціонерного товариства «Горохівзернопрод» (надалі - ЗАТ «Горохівзернопрод») у банках, що його обслуговують, на користь місцевого бюджету Горохівського району Волинської області кошти у сумі 38564,22 грн для погашення податкового боргу з плати за землю з юридичної особи.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило ЗАТ «Горохівзернопрод», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просило скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі. Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що товариство на даний час ліквідоване.

Нововолинська ОДПІ подала заперечення на апеляційну скаргу, вважаючи останню безпідставною та необгрунтованою. При цьому вона зазначає, що внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) щодо припинення юридичної особи не є остаточною ліквідацією юридичної особи.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотань про розгляд справи за їх участю не подали, тому відповідно до пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга є безпідставна і не належить до задоволення з наступних міркувань.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. При цьому, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 ПК України).

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ЗАТ «Горохівзернопрод» зареєстроване як суб'єкт господарювання та перебуває на податковому обліку в Нововолинській ОДПІ. У користуванні відповідача перебуває земельна ділянка площею 3,5 га несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, яка віднесена до земель промисловості.

Згідно із податковими деклараціями відповідача з плати за землю № 1262 від 31.01.2011 року та № 1245 від 13.02.2012 року й податковим повідомленням-рішенням Нововолинської ОДПІ № від 13.09.2011 року станом на 08.11.2013 року за ЗАТ «Горохівзернопрод» рахується податковий борг на загальну суму 38564,22 грн, що включає в себе заборгованість по земельному податку з юридичних осіб та орендній платі з юридичних осіб; вказана сума є узгодженою.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

У відповідності з цією нормою та несплатою узгодженої суми заборгованості Новолинська ОДПІ надсилала платнику податків податкову вимогу від 23.10.2012 року, проте заборгованість товариством погашена не була.

Статтею 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючі органи, згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що податковий борг відповідачем у добровільному порядку не погашений, щодо його розміру ним не подано суду письмових заперечень та доказів спростування позовних вимог.

Що стосується покликань апелянта на припинення відповідача як юридичної особи, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити таке.

Загальні принципи процедури ліквідації встановлюють Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України, а Закон України від 15.05.2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (надалі - Закон № 755- IV) цю процедуру деталізує.

Відповідно до статей 104 Цивільного кодексу України та 59 Господарського кодексу України юридична особа припиняється також в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами; за рішенням суду.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, процедура ліквідації товариства проходить два етапи.

Ця процедура починається з прийняття засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом рішення про припинення юридичної особи.

Таке рішення, разом з іншими документами, подається державному реєстратору за місцем державної реєстрації підприємства, який у відповідності до вимог статті 35 Закону № 755-IV вносить до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про це рішення та в той же день повідомляє органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фонди соціального страхування про внесення такого запису. Також цим органам надаються всі необхідні документи для проведення перевірок та визначення наявності/відсутності заборгованості по сплаті податків і зборів, в тому числі єдиного соціального збору.

Дані про початок ліквідації підприємства публікуються в офіційному друкованому виданні Державної реєстраційної служби - «Бюлетені державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», з чого починає свій відлік строк для пред'явлення кредиторами своїх вимог до підприємства.

Протягом цього строку ліквідатор (чи ліквідаційна комісія) закриває банківські рахунки підприємства, витребовує майно підприємства з чужого володіння, організовує незалежну оцінку майна підприємства, проводить звільнення працівників підприємства, а після завершення цього строку складається проміжний ліквідаційний баланс; здійснюються виплати за пред'явленими вимогами кредиторів.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідатор складає ліквідаційний баланс, який затверджується зборами учасників (рішенням власника) підприємства, і подає у податковий орган для перевірки повноти та достовірності.

На другому етапі здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи шляхом її ліквідації, для чого ліквідатор, у відповідності зі статтею 36 Закону № 755-IV, подає державному реєстратору визначений цією статтею пакет документів, в тому числі довідки органів державної податкової служби та Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості.

Частиною дванадцятою цієї статті визначено, що за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Тобто, останніми етапом ліквідаційного процесу є внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про державну реєстрацію припинення юридичної особи. І лише після здійснення всіх заходів ліквідаційного процесу юридична особа позбавляється статусу юридичної особи.

Як вірно зазначив суд першої інстанції з приводу запису № 1000278 з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.12.2013 року про те, що 18.12.2013 року ЗАТ «Горохівзернопрод» припинено за рішенням засновників, внесення такого запису не є остаточною ліквідацією юридичної особи, у зв'язку з чим підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Горохівзернопрод» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року в адміністративній справі № 803/2443/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк