Справа № 348/2196/14а
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Справа № 10556/14/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Ліщинського А.М.,

судді Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2014 року у справі № 348/2196/14а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови у зарахування пільгового стажу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови в зарахуванні пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком по Списоку №2. Позивач відпрацював у районах Крайньої півночі, та на території прирівняній до районів Крайньої Півночі 12 років. Весь стаж роботи на вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про його прийняття та звільнення з роботи. Однак відповідач, при обчисленні його страхового стажу, не врахував того що він має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в районах Крайньої Півночі і відмовив йому у зарахуванні стажу як пільговий, а саме один з половиною рік за один рік роботи у районах Крайньої Півночі та в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі у зв'язку із відсутністю відомостей про укладання строкових трудових договорів по роботі у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до них. Крім того, при призначенні йому пенсії відповідач не врахував до його заробітної плати районних коефіцієнтів та північних надбавок. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки ним були надані відповідні документи - трудову книжку, довідки, що уточнюють особливий характер роботи чи умов праці необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі чим, на його думку, виконав всі умови для призначення пільгової пенсії відповідно до діючого законодавства.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2014 року у справі № 348/2196/14а адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового обчислення стажу. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні період роботи ОСОБА_1 з 02.08.1985р. по 30.11.1992р.; з 02.03.1993р. по 11.02.1994р.; з 1.02.1996р по 27.01.1999р. як трудовий стаж вироблений на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі із розрахунку: один рік роботи на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районі Крайньої Півночі за один рік і шість місяців. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 10.03.2014р., з урахуванням пільгового обчисленння стажу. В решті позову відмовити.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити повністю. Апелянт посилається на той факт, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Питання обчислення стажу роботи на Крайній Півночі було врегульовано п. 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 340. Робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові укладення строкового трудового договору, встановлені ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року. В матеріалах справи відсутній трудові строкові договора. Тому оскільки за період роботи з 02.08.1985р. по 30.11.1992р.; з 02.03.1993р. по 11.02.1994р.; з 1.02.1996р, по 27.01. 1999р. як трудовий стаж вироблений на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі із розрахунку: один рік роботи на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районі Крайньої Півночі за один рік і шість місяців.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 5 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого i960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Указом Президії Верховної ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено, що пільги по обчисленню стажу роботи (один рік за півтора) надавались переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до цих районів, з інших місцевостей країни, за умови, що вказані працівники уклали трудові договори про роботу в цих районах на термін п'ять років. Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість таких трудових договорів з п'яти до трьох років.

Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які поширюється дія Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року про пільги для осіб, працюючих в цих районах та місцевостях, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що записи в трудовій книжці є основним підтвердженням про укладення трудових договорів в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі.

У період з 02.08.1985р. по 30.11.1992р.; з 02.03.1993р. по 11.02.1994р.; з 1.02.1996р. по 27.01. 1999р. (12 років) він працював на посадах машиніст підйомника УПТ-1-50 у Івано-Франківському управлінні бурових робіт вахтово-експедиційним методом в західному Сибіру, на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Всього разом позивач відпрацював у районах Крайньої півночі та на території прирівняній до районів Крайньої Півночі 12 років. Весь стаж роботи на вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці, з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення з роботи.

Посилання відповідача, як на підставу правомірності відмови у проведенні позивачу пільгового обчислення стажу на той факт, що позивачем не було надано письмового договору про роботу в районах Крайньої Півночі, а також на відсутність у трудовій книжці записів з посиланням про поширення на позивача в період роботи пільг з обчислення трудового стажу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивачем було підтверджено трудовий стаж у місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за спірний період, а наявність письмового трудового договору, як і не зазначення в трудовій книжці інформації про користування позивачем пільгами під час роботи не є виключною підставою для пільгового обчислення страхового стажу.

Згідно із Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972р., Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 5.05.1990р.особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховувалася фактична заробітна плата,обчислена із застосуванням районного коефіцієнта.

Оскільки позивач працював в районах Крайньої Півночі та подав відповідачу довідку про заробітну плату, відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992року, зокрема на отримання гарантованої міжнародною Угодою пенсії в більшому розмірі і позивач має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії за періоди роботи у даній місцевості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ст. 100, ч.2 ст.99 КАС України, а також те, що позивач, звернувшись до суду з позовом 09.09.2014 жовтня 2014 року, останній пропустив строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів за період з 01.02.2001р.по 09.03.2014р. включно і доказів поважності пропуску строку звернення до суду не надав, відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Наведені позивачем доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2014 року у справі № 348/2196/14а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.