Справа № 522/22573/13-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/22573/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Кравчук Т.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької І.О.

- Стас Л.В.

за участю секретаря - Разінкіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про часткове скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати неправомірним та скасувати рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.08.2013 року № 304 про демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі у частині демонтажу павільйону з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_3 (п.61 Рішення).

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 18 грудня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Виконавчий комітет Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що позивачем з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів 20.12.2012 року був укладений договір №112/4 оренди окремого індивідуально визначеного майна - твердого покриття, площею 192,00 кв.м за адресою АДРЕСА_1.

Позивачем були зібрані необхідні дозвільні документи та узгоджено встановлення пункту роздрібної торгівлі з СЕС (лист № 3-2/1052 від 25.03.2011 року), управлінням архітектури та містобудування (лист № 01.10/2212/о від 30.12.2010 року, лист № 01-10/1083/О від 30.11.2011 року), Приморською районною адміністрацією (лист №01-08/4163 від 20.12.2012 року). Позивачем 23 травня 2013 року також укладений договір на утримання території, площею 117 кв.м з Місьзелентрестом.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 304 від 15 серпня 2013 року «Про демонтаж об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі», зокрема, зобов'язано Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР вжити заходи з проведення демонтажу об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі, торговельних майданчиків згідно з переліку, у 5-денний термін з дати набуття чинності цього рішення надати приписи суб'єктам господарювання щодо проведення ними демонтажу об'єктів дрібно-роздрібної торговельної мережі, торговельних майданчиків власними силами за власний рахунок, демонтувати відповідні об'єкти дрібно-роздрібної торговельної мережі, торговельні майданчики у разі непроведення своєчасного демонтажу власниками за їх рахунок.

Згідно переліку некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі демонтажу за цим рішенням підлягає належний позивачу об'єкт, що розташований на орендованому майданчику.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в повному обсязі виконано необхідні дії, пов'язані з розміщенням та експлуатацією об'єкту дрібно-роздрібної торгівлі, у зв'язку із чим оскаржуване рішення є незаконним та має бути скасовано.

Однак колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Приписами п. 2 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерством регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року, визначено, що встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив'язки та їх самовільне розміщення забороняється.

За правилами вказаної норми, підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС, який оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за відповідною заявою замовника, який має намір встановити ТС.

Вичерпний перелік документів, які подаються замовником разом із заявою про намір встановити ТС, визначено п.п. 2.3 Порядку № 244 від 21.10.2011 року, а саме такими документами є графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив'язкою до місцевості, реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація).

Згідно із п.п. 2.6 Порядку № 244 від 21.10.2011 року для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб'єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб'єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів України»; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

У разі самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу (п.п. 2.30 Порядку № 244 від 21.10.2011 року).

З огляду на викладене вбачається, що чинним законодавством чітко визначено порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, механізм їх розміщення та перелік документів, необхідний для реалізації відповідного наміру суб'єктом господарювання.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та фактично зі змісту позовної заяви, позивачем не дотримано порядок розміщення тимчасових споруд для провадження господарської діяльності, оскільки із відповідними заявами до органу з питань містобудування та архітектури позивач не звертався та паспорт прив'язки для розміщення тимчасових споруд не оформлювався.

Посилання позивача на Рішення Одеської міської ради «Про нову редакцію «Правил установки та експлуатації некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі в місті Одесі» № 1466-V від 04.07.2007 року із змінами, внесеними Рішенням Одеської міськради № 1381-VI від 19.10.2011 року, згідно яких позивачем отримано всі документи для встановлення тимчасових споруд за вказаною адресою, як на підтвердження дотримання вказаних правил, не може бути прийнято до уваги, враховуючи його скасування Рішенням Одеської міської ради № 2458-VI від 21.12.2012 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для скасування Рішення Одеської міської № 1466-V від 04.07.2007 року із змінами, внесеними Рішенням Одеської міськради № 1381-VI від 19.10.2011 року, стало саме приведення порядку установки тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Одесі у відповідність до вимог чинного законодавства, Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач при встановленні тимчасових споруд для провадження господарської діяльності мав керуватись діючими нормами, які регулюють відповідний порядок, а саме нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерством регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року, а тому висновки суду першої інстанції щодо встановлення позивачем об'єкта дрібно-роздрібної торгівельної мережі з дотриманням встановленого порядку є помилковими.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 2 п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року виконавчим органам міських рад делеговані повноваження щодо здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року акти виконавчого комітету міської ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв на підстав та в межах повноважень, наділених останнього відповідно до вимог законодавства, а тому суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку щодо незаконності вказаного рішення та наявності підстав для його скасування у відповідності до вимог ч. 10 ст. 59 Закону № 280/97-ВР від 21.05.1997 року.

Оскільки суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, не дав їм належної правової оцінки та допустив порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про часткове скасування рішення - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: І.О. Турецька

Л.В.Стас.