Справа № 809/340/14
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 876/4804/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року у справі за адміністративним позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Калуська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, про анулювання дозволу,-

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2014 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації (далі-НКРЗІ) звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила анулювати виданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 дозвіл від 06.04.2010 року за №26-8868-113282 на експлуатацію радіоелектронного засобу аналогового УКХ радіотелефонного зв'язку сухопутної рухомої служби.

Постановою від 19 березня 2014 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позову в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, НКРЗІ подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи застосував приписи статті 45 Закону України ,,Про радіочастотний ресурс України", в той час як позовні вимоги НКРЗІ ґрунтуються на частині третій статті 58 вказаного Закону. Однак норми статті 45 зазначеного Закону не передбачають повноважень НКРЗІ та УДЦР приймати рішення про анулювання дозволів на експлуатацію у разі несплати користувачами радіочастотного ресурсу щомісячного збору за користування радіочастотним ресурсом України протягом шести місяців.

Враховуючи повноваження НКРЗІ щодо звернення до суду та за наявності обставин, що свідчать про порушення відповідачем законодавства стосовно сплати щомісячного збору, позивач вважає правомірним своє звернення до суду з позовом про анулювання дозволу на експлуатацію.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) 15.07.2007 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 70-72).

06.04.2010 року Українським державним центром радіочастот ФОП ОСОБА_1 виданий дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу аналогового УКХ радіотелефонного зв'язку сухопутної рухомої служби за №26-8868-113282, який дійсний до 22.01.2015 року. У зв'язку з цим ФОП ОСОБА_1 був користувачем радіочастотного ресурсу України, перебував на обліку Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та ніс обов'язок зі сплати збору за користування радіочастотним ресурсом (а.с. 13).

Листом від 23.10.2013 року за №2098/10/153 Калуська ОДПІ відповідно до пункту 322.2 статті 322 Податкового кодексу України повідомила Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 протягом шести місяців не сплачує щомісячну суму збору за користування радіочастотним ресурсом. При цьому, останній має дозвіл на користування радіоелектронними засобами від 06.04.2010 року №26-8868-113282 терміном дії до 22.01.2015 року (а.с. 12).

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (надалі - НКРЗІ) листом від 20.11.2013 року № 04-8504/14 запропонувала відповідачу сплатити заборгованість у добровільному порядку. При цьому зазначила, що у разі неотримання відповіді до 29.11.2013 року по сплату заборгованості, НКРЗІ будуть вжиті заходи щодо анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів зв'язку від 06.04.2010 року №26-8868-113282 з терміном дії до 22.01.2015 року у судовому порядку (а.с. 14).

Відповідно до повідомлення Калуської ОДПІ від 12.02.2014 року за №1128/10/153 станом на 12.02.2014 року у Калуській ОДПІ відсутня картка особового рахунку по збору за користування радіочастотним ресурсом України фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, оскільки платником з часу отримання дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів від 06.04.2010 року податковий розрахунок збору за користування радіочастотним ресурсом України не подавався та збір не сплачувався (а.с. 68).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у суду відсутні правові підстави для анулювання дозволу, оскільки це питання відноситься до компетенції позивача.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 30 Закону України від 01.06.2000 року № 1770-III ,,Про радіочастотний ресурс України" користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на підставі дозволів на експлуатацію - спеціальними користувачами, технологічними користувачами та радіоаматорами.

Згідно з ч. 3 ст. 42 Закону № 1770-III дозволи на експлуатацію у смугах радіочастот загального користування видає Український державний центр радіочастот на платній основі у порядку, встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Статтею 45 Закону № 1770-III визначено, що анулювання дозволу на експлуатацію здійснюється УДЦР самостійно або за рішенням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (ч.1).

Підставами для прийняття національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, рішення про анулювання дозволу на експлуатацію є: 1) анулювання ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України; 2) анулювання ліцензії на мовлення або відповідного подання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо багатоканальних телесистем, які передбачають використання радіочастотного ресурсу України; 3) акт про невиконання користувачем радіочастотного ресурсу України законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, або приписів та розпоряджень уповноважених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, посадових осіб; 4) акт про повторну відмову користувача радіочастотного ресурсу в допуску представників національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, для проведення перевірки, а також про вчинення інших перешкод, які не дозволяють здійснювати перевірку в повному обсязі; 5) акт про те, що користувач з власної вини не розпочав експлуатацію радіоелектронного засобу у визначені дозволом терміни; 6) невикористання радіоелектронного засобу більше одного року; 7) виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих користувачем радіочастотного ресурсу України для отримання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою (ч.2).

У разі виникнення підстав для анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, звертається до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення за погодженням рішення про анулювання відповідного дозволу. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення повинна прийняти відповідне рішення протягом місяця. У разі відмови в погодженні або недотримання зазначеного терміну дозвіл може бути анульований за рішенням суду (ч.6).

Рішення про анулювання дозволу на експлуатацію може бути оскаржено в судовому порядку (ч.8).

Стаття 57 Закону №1770-ІІІ передбачає, що користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі на підставі збору, що встановлюється Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 318 Податкового кодексу України платниками збору є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, які користуються радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, отриманого на підставі договору з власником ліцензії на мовлення; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

Згідно з підпунктами 322.1 та 322.2 статті 322 Податкового кодексу України збір сплачується платниками збору у строки, визначені для місячного податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації. У разі несплати збору або сплати його в неповному обсязі платниками збору протягом шести місяців органи державної податкової служби подають інформацію про таких платників збору до центрального органу з регулювання у сфері телекомунікації, користування радіочастотним ресурсом та надання послуг поштового зв'язку для вжиття до них заходів згідно із законодавством.

За змістом ч.3 ст. 58 Закону №1770-ІІІ у разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів апеляційний суд визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що саме до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації відноситься анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу.

Виключенням є тільки передбачений частиною 6 ст. 45 Закону №1770-ІІІ випадок анулювання дозволу за рішенням суду у разі відмови в погодженні Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення рішення про анулювання відповідного дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення.

Таким чином, у всіх інших випадках НКРЗІ самостійно приймає рішення про анулювання дозволу.

В даному випадку підставою для прийняття НКРЗІ рішення про анулювання виданого ФОП ОСОБА_1 дозволу є передбачена пунктом 3 ч. 2 ст. 45 Закону №1770-ІІІ обставина, а саме акт про невиконання користувачем радіочастотного ресурсу України законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, а саме: про погашення заборгованості зі сплати збору за користування радіочастотним ресурсом. Вказані вимоги містяться в листі позивача від 20.11.2013 року № 04-8504/14.

Суд першої інстанції також вірно зазначив, що в порядку ч.3 ст. 58 Закону №1770-ІІІ до суду мають право звернутись відповідні державні органи з позовом про стягненням суми заборгованості зі сплати збору за користування радіочастотним ресурсом.

Вимог про стягнення такої заборгованості позивач не ставив, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову про анулювання дозволу, оскільки дане питання відноситься до компетенції позивача та не потребує судового розгляду.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги,.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2014 року у справі № 809/340/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар