Справа № 810/248/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 березня 2015 року 810/248/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеровіз»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Київській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеровіз» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000031/22-08 від 7.10.2014 про донарахування позивачу податку на додану вартість (далі - ПДВ) із ввезених на територію України товарів в розмірі 1 534 656 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 383 664 грн. (далі - оскаржуване рішення).

Обґрунтовуючи позовні вимоги представники позивача вказали на те, що оскаржуване рішення було винесене відповідачем на підставі необґрунтованих висновків та невірному застосуванні норм Митного кодексу України, оскільки позивач всупереч доводам відповідача не порушив умови митного режиму переробки, визначеного нормами гл.23 Митного кодексу України, при ввезенні товару на територію України та подальшому його використанні.

Відповідач заперечив проти позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позову, представник відповідача вказав на те, що ним на підставі документів, складеними посадовими особами Рівненської митниці Міндоходів було зроблено висновки про порушення позивачем порядку проведення операцій з переробки товарів на митній території України, що є також порушенням умов митного режиму переробки та підставою для донарахування податкових зобов?язань з ПДВ.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Відповідачем по справі було проведено перевірки за наслідками якої складено 3.09.2014 акт «документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «Авіакомпанія «Аеровіз» () вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині законності отримання пільг і звільнення від оподаткування митними платежами за окремими МД» (далі - Акт перевірки).

За результатами перевірки відповідачем було встановлено, що повітряні судна ввезені позивачем та оформлені за митними деклараціями (далі - МД) від 11.07.2013 №204050001/2013/009476, №204050001/2013/009475 та від 17.09.2013 за №204050001/2013/013768 в митний режим переробки на митній території України з умовним повним звільненням від оподаткування, не використовувались із заявленою метою, чим було порушено порядок здійснення операцій з переробки товарів, визначений главою 23 Митного кодексу України, що призвело до неправомірного застосування умовного повного звільнення від оподаткування, та, як наслідок, з урахуванням положень статті 206 Податкового кодексу України, до заниження податкового зобов?язання на загальну суму 1 534 656 грн.

В свою чергу, такі висновки відповідача підтверджуються податковою інформацією, яка була у володінні відповідача на момент перевірки та на підставі якої було винесено оскаржуване рішення, а саме матеріали надані відповідачу Рівненською митницею Міндоходів.

Про те, що відповідачем під час перевірки не витребовувались додаткові документи, окрім зазначених вище також підтвердив в судовому засіданні свідок зі сторони позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Так відповідно до п.1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, - документальні невиїзні перевірки проводяться посадовими особами органів доходів і зборів, зокрема, у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства з питань державної митної справи. Обставини, які свідчать про порушення позивачем порядку проведення операцій з переробки товарів на митній території України, були виявлені посадовими особами Рівненської митниці Міндоходів, про що повідомлено листами ГУ Міндоходів у Київській області і що було підтверджено в судовому засіданні свідченнями ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, який брав участь як посадова особа відповідача при складенні Акта перевірки.

З матеріалів справи, слідує, що в діях керівника позивача, ОСОБА_4, відповідального за дотримання митного режиму, який надав зобов'язання проводити операції з переробки товарів відповідно до вимог законодавства України, посадовими особами Рівненської митниці Міндоходів були встановлені ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 480 Митного кодексу України (порушення порядку здійснення операцій з переробки товарів). За даними фактами складені протоколи про порушення митних правил від 17.01.2014 №№0015/20400/14, 0016/20400/14 та 0017/20400/14. А 27.02.2014 в.о. начальника Рівненської митниці Міндоходів було винесено постанови про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні порушення митних правил та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу.

Обставини порушення позивачем митних правил наступні.

11.08.2013 та 17.09.2013 на митному посту «Рівне-центральний» Рівненської митниці Міндоходів за митними деклараціями №204050001/2013/009475, №204050001/2013/009476 та №204050001/2013/013768 в режимі переробки на митній території (ІМ51) були оформлені три повітряні судна АН - 12 р.н.: ІЖ-ССР, заводський № 2340505; ІЖ-СВО, заводський № 6343705 та ІЖ-СЕ2 заводський № 6344304 (далі - повітряні судна).

Митне оформлення було проведено з умовним повним звільненням оподаткування, відповідно до ч.1 ст.148 Митного кодексу України та ст. 206 Податкового кодексу України.

Дозвіл на митне оформлення повітряних суден у режимі ІМ51, які були попередньо оформлені в митному режимі тимчасового ввезення (ІМ31) у 2007 році (ВМД від 05.10.07 № 204040000/2007/000110, від 23.10.07 № 204040000/2007/000119), у 2005 році (ВМД від 30.12.05 № 122000106/2005/114711) надані відповідно до заяви від 25.06.13 № 63/06, № 64/06, від 05.09.13 №110/09, поданих до Рівненської митниці Міндоходів позивачем в особі директора ОСОБА_4

Метою оформлення повітряних суден у митному режимі переробки на митній території України визначено як - відновлення льотної придатності повітряних суден після довготривалого простою шляхом виконання ремонтних робіт для подовження назначеного і міжремонтного строків служби та ресурсів.

На виконання вимог п.3 ч. 2 ст. 149 Митного кодексу України позивачем разом із заявами від 25.06.13 №63/06, №64/06, від 05.09.13 № 110/9, - подані договори від 26.04.13 №1-04-13 Р, від 21.08.13 №1-08-13Р, укладені позивачем із ТОВ "Авіаоптім", та яким визначено, що комплекс робіт з метою забезпечення продовження призначеного і міжремонтного строку служби трьох повітряних суден виконує ТОВ "Авіаоптім". Також в заявах позивача від 25.06.2013 та від 5.09.2013 зазначено, що повний цикл ремонтних робіт повітряних суден проведено ТОВ «Авіаоптім».

Статтею 13 Повітряного кодексу України встановлені вимоги до суб'єктів господарювання в галузі цивільної авіації. До таких вимог належить отримання підприємствами та організаціями, які в галузі цивільної авіації здійснюють технічне обслуговування авіаційної техніки, сертифікату на відповідність вимогам авіаційних правил України.

Відповідно до п.2.1.28 Правил сертифікації організацій технічного обслуговування авіаційної техніки, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 29 травня 1998 р. №205 (далі - Наказ №205), та які були чинними на момент митного оформлення повітряних суден, - технічне обслуговування - це капітальний ремонт (або еквівалентні йому роботи), ремонт, перевірка, заміна, модифікація (доробки) або усунення дефекту авіаційної техніки, що виконуються як окремо, так і в сукупності.

Пунктом 4.1.4 Наказу №205 визначено, що організація може виконувати тільки ті види робіт і тільки на тому типі авіаційної техніки, які зазначені в Сертифікаті організації і тільки на тій виробничій базі, що сертифікована.

Пунктом 2.1.25. Наказу №205 визначено, що Сертифікат організації - юридичний документ, що свідчить про відповідність організації вимогам цих Правил.

Системний аналіз зазначених норм приводить суд до висновку, що під сертифікатом на відповідність вимогам авіаційних правил України, передбаченим статтею 13 Повітряного кодексу України мається на увазі документ який містить вказівку на відповідність організації вимогам зокрема Правилам сертифікації організацій технічного обслуговування авіаційної техніки, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 29 травня 1998 р. №205.

З листів Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 18.10.2013 №8/826 та від 15.11.2013 №8/887 слідує, що відповідно до наказу Державіаслужби України 02.09.2011 №213 було припинено дію Сертифікату організації з технічного обслуговування ТОВ «Авіаоптім» №ВР0043. Окрім того, з 22.12.12 втратив чинність Сертифікат організації з технічного обслуговування №ВР 0212 і позивача.

За таких умов станом на період розмитнення повітряних суден (11.08.2013 та 17.09.2013 відповідно) і у позивача і у ТОВ «Авіаоптім» були відсутні легальні умови для утримання цих повітряних суден на території України в митному режимі переробки, оскільки - були відсутні передбачені українським законодавством умови для здійснення такої переробки.

Дані обставини не були спростовані і представниками позивача у справі.

22.11.2013 Рівненською митницею Міндоходів у відповідності до ч. 9 ст. 149 України було прийнято рішення про відкликання дозволів на переробку товарів на митній території України, які були надані на заяви позивача від 25.06.13 №63/06, № 64/06 та від №110/09, про що посадовими особами митниці було повідомлено директора позивача листом від 22.11.13 №12/48-1601. В зазначеному листі митниці позивачу було вказано на необхідність проведення митних формальностей відповідно до вимог ч.1 ст.161 Митного кодексу України (завершити розпочаті операції з переробки, вивезти товари за межі митної території України, заявити товари в інший митний режим, в порядку передбаченим цим Кодексом).

Відповідно до листа Державіаслужби України від 21.11.2013 №2.16-13752, - після припинення дії Сертифіката організації з технічного обслуговування №ВР0043, ТОВ «Авіаоптім» не має права на виконання будь якого технічного обслуговування повітряних суден в митному режимі переробки на митній території України.

Станом час розгляду даної справи сторони не заявили в суді про відновлення Державіаслужбою України дії Сертифікатів організації з технічного обслуговування №ВР0043 та №ВР 0212 чи будь-якого іншого дозволу ТОВ «Авіаоптім» чи позивачу відповідно для вчинення технічного обслуговування повітряних суден.

Незважаючи на відсутність законних підстав проведення технічного обслуговування вказаних вище повітряних суден, 11.01.2014 на адресу Рівненської митниці Міндоходів надійшов лист позивача б/н вх. № 132/17-57, яким повідомлено, що підприємством розпочаті операції з переробки.

Відповідно до ч.3 ст.150 Митного кодексу України - окремі операції з переробки товарів або повний цикл переробки за дорученням підприємства, якому видано дозвіл на переробку товарів на митній території України, та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися іншими підприємствами. При цьому відповідальність перед органами доходів і зборів за порушення визначеного порядку переробки товарів несе підприємство, якому видано дозвіл на проведення операцій з переробки товарів на митній території України.

Відповідно до п.206.16 статті 206 Податкового кодексу України У разі втрати товарів, що перебувають під митним контролем у митних режимах, в яких надано звільнення або умовне звільнення від оподаткування, нецільового використання цих товарів або в разі невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів особа, відповідальна за дотримання митного режиму, зобов'язана сплатити суму податкового зобов'язання, на яку було надане таке звільнення або умовне звільнення, та пеню, нараховану відповідно до статті 129 цього Кодексу, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування.

Враховуючи зазначену вище норму відповідачем по справі було винесено оскаржуване рішення, яке містить суму податкового зобов?язання з ПДВ, на яку позивач був звільнений на час митного оформлення повітряних суден в режим переробки.

Позивачем по справі не було спростовано висновки відповідача, у зв?язку з якими було винесено оскаржуване рішення, напроти відповідачем було надано достатні докази для підтвердження правомірності оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-УІ «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2% розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 вказаного Закону, під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем при поданні вказаного позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., що становить не більше 10% суми яка підлягає сплаті за подання до суду вказаного позову.

Керуючись статтями 11, 69-71, 94, 128, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеровіз» судовий збір у розмірі 4 384 (чотири триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.