Справа № 2а-11/11
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року м. Київ К/800/47156/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Львівського національного аграрного університету до виконкому Жовківської міської ради Львівської області, третя особа - комунальне підприємство «Жовкатеплоенерго», про визнання протиправним та часткове скасування рішення, що переглядається за касаційною скаргою Львівського національного аграрного університету на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 3 червня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2008 року Львівський національний аграрний університет (далі - позивач) звернувся в Жовківський районний суд Львівської області з адміністративним позовом до виконкому Жовківської міської ради Львівської області (далі - відповідач), третя особа - комунальне підприємство «Жовкатеплоенерго» (далі - третя особа), в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення від 25 січня 2007 року № 27, від 31 січня 2008 року № 30 та від 23 вересня 2008 року № 540 в частині встановлення однакового тарифу на послуги теплопостачання для студентських гуртожитків і бюджетних організацій.

Позивач обгрунтовував позовні вимоги тим, що 1 жовтня 2006 року між ним і третьою особою було укладено договір № 94/41 про постачання послуг з опалювання приміщень і подачі гарячої води, відповідно до умов якого зобов'язано позивача проводити оплату за надані послуги централізованого опалення, відповідно до тарифів, затверджених відповідачем. За оскаржуваний період було затверджено рішення відповідача від 25 січня 2007 року № 27, від 31 січня 2008 року № 30, від 23 вересня 2008 року № 540, якими були встановлено тарифи для гуртожитків, в першій категорії, як для бюджетних організацій. Відповідачем при прийнятті вищевказаних рішень було допущено порушення вимог статей 4, 6, 127-132 ЖК Украiни і примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208. Згідно з даними нормами гуртожитки відносяться до житлового фонду, а тому оплата за централізоване опалення даних приміщень мала бути проведена за тарифом, передбаченим для населення. Тому, на думку позивача, затвердження однакового тарифу за послуги теплопостачання для студентських гуртожитків і бюджетних організацій є незаконним.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 3 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівської апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши оскаржувані рішення судів та матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, підставою для оскарження позивачем вищезазначених рішень відповідача, якими були встановлено тарифи для гуртожитків, так як для бюджетних організацій, стали висновки, відображені в акті перевірки контрольно-ревізійним управлінням у Львівській області від 12 травня 2008 року № 04-23/12, якими встановлено завищення тарифу на оплату послуг з централізованого опалення приміщень гуртожитків позивача, внаслідок чого останнім здійснено передплату на 262906,04 грн.

Відповідно до акту перевірки контрольно-ревізійним управлінням у Львівській області від 12 травня 2008 року № 04-23/12, ревізійний період з 1 липня 2006 року по 29 лютого 2008 року не включає рішення відповідача від 23 вересня 2008 року № 540.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до статті 31 вказаного Закону порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. У разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Видатки на відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, відповідна сільська, селищна, міська рада передбачає у відповідному місцевому бюджеті. Затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво без відповідного відшкодування не допускається і може бути оскаржено в суді. Центральні органи виконавчої влади несуть відповідальність за наслідки встановлення або регулювання цін/тарифів, що змінюються ними відповідно до їхніх повноважень. У разі зміни цін/тарифів на послуги/товари центральними органами виконавчої влади, які призвели до непередбачених витрат виконавців/виробників, центральні органи виконавчої влади зобов'язані відшкодувати в повному обсязі збитки, зумовлені такими змінами, протягом поточного фінансового року та до затвердження нового бюджету.

Спори щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, а також відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, вирішуються в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року № 955 затверджено Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, який визначає механізм формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії підприємствами сфери теплопостачання та надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води.

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, формування тарифів підприємствами, які здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (далі - підприємства), здійснюється відповідно до річних планів виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних нормативів (норм) витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов'язкових платежів) та цін у планованому періоді, визначених на підставі прогнозних індексів цін виробників промислової продукції.

Згідно із пунктом 95 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, висновок щодо розрахунків економічно обґрунтованих планованих витрат, пов'язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням теплової енергії, наданням послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, надається Державною інспекцією з контролю за цінами або її територіальними органами в порядку, встановленому Мінекономіки.

Відповідно до пункту 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що послуги з теплопостачання здійснюються виключно на договірних засадах.

У висновках перевірки контрольно-ревізійного управління (акт від 12 травня 2008 року № 04-23/12) фінансово-господарської діяльності позивача зазначено, що гуртожитки повинні належати до споживачів групи «населення», тому комунальне підприємство «Жовкватеплоенерго» при розробці тарифу, зверталось з листами ( № 684 від 4 серпня 2008 року та № 685 від 4 серпня 2008р року) до позивача про надання інформації по гуртожитках для розроблення розрахунку тарифу для гуртожитків як для населення, проте позивачем не надано вчасно інформацію для затвердження тарифу в вересневому рішенні виконкому Жовківської міської ради від 23 вересня 2008 року № 540.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 23 грудня 2008 року, вперше, позивач звернувся до відповідача щодо затвердження тарифу для студентських гуртожитків як для населення .

23 грудня 2008 року були надані комунальним підприємством «Жовкватеплоенерго» уточнені дані по гуртожитках.

Згідно висновків Львівської інспекції з контролю за цінами у Львівській області від 24 січня 2008 року № 22, № 23 та № 24 щодо розрахунку економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво житлово-комунальних послуг розрахунки планових витрат на послуги теплопостачання надані Комунальним підприємством «Жовкватеплоенерго» для бюджетних установ є економічного обґрунтованими.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» визначено, регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Згідно із статею 5 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», забезпечення здійснення державної регуляторної політики включає: встановлення єдиного підходу до підготовки аналізу регуляторного впливу та до здійснення відстежень результативності регуляторних актів; підготовку аналізу регуляторного впливу; планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів; оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю; відстеження результативності регуляторних актів; перегляд регуляторних актів; систематизацію регуляторних актів; недопущення прийняття регуляторних актів, які є непослідовними або не узгоджуються чи дублюють діючі регуляторні акти; викладення положень регуляторного акта у спосіб, який є доступним та однозначним для розуміння особами, які повинні впроваджувати або виконувати вимоги цього регуляторного акта; оприлюднення інформації про здійснення регуляторної діяльності.

Відповідно до договору від 1 жовтня 2006 року № 94/41 між позивачем і третьою особою безпосередньо у договірних відносинах з ним перебувають бюджетні установи (навчальні заклади), а не гуртожитки, чи громадяни, які проживають у цих гуртожитках і не самі гуртожитки. Гуртожитки бюджетних установ не відносяться до житлового фонду територіальної громади, а тому відповідачем тарифи на гуртожитки прийняті без порушень.

Комунальне підприємство «Жовкватеплоенерго» формувало тариф виключно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року № 955 «Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води ».

За таких обставин справи, Вищий адміністративний суд України приходить до переконання, що суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановили фактичні обставини справи та надали їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до вірного висновку, що комунальне підприємство «Жовкватеплоенерго» формувало тариф виключно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року № 955 «Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води».

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівського національного аграрного університету залишити без задоволення, а постанову Жовківського районного суду Львівської області від 3 червня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :