Справа № 826/19794/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 лютого 2015 року № 826/19794/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києва
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 29.07.2014, № від 29.07.2014 та № від 14.10.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 29.07.2014, № від 29.07.2014 та № від 14.10.2014.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов'язання позивачу нараховані за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з ПП "Агентство маркетингових досліджень" за період з 01.01.2014 по 31.01.2014. Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договір, укладений між позивачем та ПП "Агентство маркетингових досліджень" не спричиняє реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з такими висновками податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини з ПП "Агентство маркетингових досліджень", які мали реальний характер та за якими було отримано послуги використані позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надали додаткові усні пояснення та просили суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, у судовому засіданні 22.01.2015 надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки № 1224/26-59-22-01/36413692 від 11.07.2014 інших доводів, крім зазначених у вказаному акті перевірки відповідачем наведено не було.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

В період з 08.07.2014 по 09.07.2014 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києва була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з ПП "Агентство маркетингових досліджень" за період з 01.01.2014 по 31.01.2014.

За результатами перевірки складено акт № 1224/26-59-22-01/36413692 від 11.07.2014, яким встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством завищено суму податку на додану вартість, що відображається в рядку 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" декларації з податку на додану вартість на загальну суму 152 042 грн., в т.ч. за січень 2014 року на суму 152 042 грн., та порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 123.2, статті 123, пункту1, підрозділу 2, розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість (спеціальний режим оподаткування переробного підприємства) на загальну суму 675 596 грн., в т.ч. за січень 2014р. на суму 675 596 грн., та завищено суму податку на додану вартість, що відображається в рядку 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" Декларації з податку на додану вартість на загальну суму 295 272 грн., в т.ч. за січень 2014 року на суму 295 272 грн.

17.07.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києва були подані заперечення на акт № 1224/26-59-22-01/36413692 від 11.07.2014 за результатами розгляду яких листом № 9495/10/26-59-22-01 від 24.07.2014 "Про результатами розгляду заперечень" повідомлено про те, що висновки акту перевірки залишено без змін.

29.07.2014 на підставі акту № 1224/26-59-22-01/36413692 від 11.07.2014 прийняті податкові повідомлення - рішення № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2014 року у розмірі 152 042,00 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 030 394,00 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 337 798,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру" до Головного управління Міндоходів у місті Києві була подана скарга на податкові повідомлення - рішення № від 29.07.2014 та № від 29.07.2014, за результатами розгляду якої прийнято рішення № 9975/10/26-15-10-06-5 від 03.10.2014 про результати розгляду первинної скарги, яким скаргу залишено без задоволення, податкові повідомлення - рішення без змін та збільшено суму грошових зобов'язань по податковому повідомленню-рішенню № від 29.07.2014 в частині ПДВ у розмірі 1214065 грн. та застосовано штрафних санкцій у розмірі 607 032,50 грн.,

На сторінці 6 зазначеного рішення вказано наступне: "При цьому, підприємством було подано до ДПІ у Шевченківському у районі ГУ Міндоходів м. Києва податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період січень 2013 року (спеціальний режим оподаткування переробного підприємства) з наступними показниками:

р.9 «Усього податкових зобов'язань» - 7432137 грн.;

р.17 «Усього податкового кредиту» - 6513344 грн. (проте, з урахуванням результатів акта перевірки від 11.07.2014 №1224/26-59-22-01/36413692 сума становить 5542476 грн.;

р.18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного періоду» - 918793 грн. Так, у разі врахуванням результатів попередньої перевірки р. 18 становитиме 1889661 грн.

р.21.2 «значення р. 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду» -1214065 грн. (дана сума зменшена у повному обсязі на підставі акта перевірки від 06.06.2014 №1145/26-59-22-01/3643692);

р.22 «залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає і, сплаті до бюджету за підсумками поточного періоду» - 295272 гри. (1214065 грн. - 918793 грн.), проте, з урахуванням результатів акта перевірки від 06.06.14 № 1145/26-59-22-01/36413692 сума становитиме 0;

р.24 «залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» - 295272 грн., проте, з урахуванням результатів акта перевірки від 06.06.14 №1145/26-59-22-01/36413692 сума становитиме 0.

Таким чином, сума заниження ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками січня 2014 року (спеціальний режим оподаткування переробного підприємства) фактично становить 1889661 грн., внаслідок чого при винесенні податкового повідомлення - рішення від 29.07.14 № ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м.Києві безпідставно занижено суму ПДВ у розмірі 1214065 грн. та штрафних санкцій у розмірі 607032,50 грн.".

14.10.2014 прийнято податкове повідомлення - рішення № 13872201 від 14.10.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 821 098,00 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 607 033,00 грн.

16.10.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру" до Державної фіскальної служби України була подана скарга на рішення № 9975/10/26-15-10-06-5 від 03.10.2014, за результатами розгляду якої прийнято рішення про результати розгляду скарги № 7949/6/99-99-10-01-25 від 03.12.2014, яким скарга залишена без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру" не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями № від 29.07.2014, № від 29.07.2014 та № від 14.10.2014, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та ПП "Агентство маркетингових досліджень" реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем отриманих товарів.

При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов'язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ПП "Агентство маркетингових досліджень" за договором про надання маркетингових послуг № 39359 від 01.01.2014.

На підтвердження факту отримання послуг за зазначеним договором позивачем надано суду його копію з додатками, акта здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №001028 від 31.012014, звітів з додатками, а на підтвердження факту здійснення оплати за поставлений товар - платіжні доручення.

Основними видами діяльності за ВЕД позивача, зокрема, є: "10.51 Переробка молока, виробництво масла та сиру", "46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами", "46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами", "47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, ", а отже отримані від ПП "Агентство маркетингових досліджень" послуги були використані позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку.

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що ПП "Агентство маркетингових досліджень" не відобразило у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ним не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТПП "Агентство маркетингових досліджень".

Посилання відповідача на акт № 233/2204/37274459 від 18.04.2014 "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Агентство маркетингових досліджень" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з платника податків з ТОВ "Протей-Груп" та ТОВ "Буд-Альянс" за січень 2014 року", не приймаються судом до уваги з огляду на те, що як вбачається з копії зазначеного акту наявного в матеріалах справи при проведенні перевірки за результатами якої було складено зазначений акт фінансово - господарські взаємовідносини між позивачем та ПП "Агентство маркетингових досліджень" не досліджувались.

Необґрунтованість посилань відповідача на факт того, що позивачем не надано доказів на підтвердження фактів листування щодо звірки по наданим послугам та відрядних документів уповноважених представників позивача, не зумовлюється тим, що вказані документи не є первинними, які можуть підтверджувати факт здійснення фінансово - господарських відносин між позивачем та ПП "Агентство маркетингових досліджень".

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з ПП "Агентство маркетингових досліджень" за договором про надання маркетингових послуг № 39359 від 01.01.2014 суду не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та ПП "Агентство маркетингових досліджень" за договором про надання маркетингових послуг № 39359 від 01.01.2014 мали реальний товарний характер.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та ПП "Агентство маркетингових досліджень" за договором про надання маркетингових послуг №39359 від 01.01.2014 в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту по операціях з ПП "Агентство маркетингових досліджень" за договором про надання маркетингових послуг № 39359 від 01.01.2014.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 14.10.2014 суд зазначає наступне.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 56.17.5 та пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пунктів 2 та 11 розділу І Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 765 від 05.12.2013 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994 цим Порядком встановлюється механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України (далі - Міндоходів) оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів. За даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ зазначеного Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 765 від 05.12.2013 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994 визначено, що зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, розраховані територіальним органом Міндоходів, відображаються ним в інтегрованій картці платника за даними електронного реєстру повідомлень-рішень у частині узгоджених сум.

Таким чином, податковий орган зобов'язаний визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків шляхом винесення податкового повідомлення - рішення, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість, при цьому грошове зобов'язання вважається угодженим у випадку, якщо відповідне податкове повідомлення - рішення не було оскаржено а платник податків має сплатити його протягом 10 календарних днів, що настають за днем його отримання. Водночас в інтегрованій картці платника визначені податковим повідомленням - рішенням суми підлягають відображення тільки після їх узгодження.

З огляду на викладене можна дійти висновку про те, що у платника податків обов'язок щодо врахування при поданні податкової декларації результатів перевірок проведених податковим органом виникає після узгодження в установленому законодавством порядку податкових повідомлень - рішень прийнятих на підставі актів складених за результатами відповідних перевірок. При цьому, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Висновок відповідача викладений в рішенні № 9975/10/26-15-10-06-5 від 03.10.2014 щодо заниження позивачем ПДВ на суму 1214065 грн. ґрунтується на тому, що з урахуванням результатів акта перевірки № 1145/26-59-22-01/36413692 від 06.06.2014 значення рядків 21.2, 22, 24 податкової декларації з податку на додану вартість позивача за січень 2014 року становить 0 грн.

Податкові повідомлення рішення на підставі акту № 1145/26-59-22-01/36413692 від 06.06.2014 були прийняті 25.06.2014 та були оскаржені в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014 у справі №826/15674/14 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.06.2014 року № , № 000911/2201 та № , позов задоволено в повному обсязі, визнано протиправними та скасовано зазначені податкові повідомлення - рішення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Таким чином станом на момент проведення перевірки та складання акту №1224/26-59-22-01/36413692 від 11.07.2014 податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі акту на підставі акту № 1145/26-59-22-01/36413692 від 06.06.2014 не були узгоджені.

З огляду на викладене, як станом на момент складання акт №1224/26-59-22-01/36413692 від 11.07.2014, так і винесення рішення № 9975/10/26-15-10-06-5 від 03.10.2014 у позивача не виникало обов'язку щодо врахування при декларуванні податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2014 року результатів перевірки відображених в акті № 1145/26-59-22-01/36413692 від 06.06.2014, а отже висновок податкового органу щодо заниження позивачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 1214065 грн. є необґрунтованим.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києва № від 29.07.2014, № від 29.07.2014 та № від 14.10.2014.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов