Справа № 2а-135/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2015р. м. Київ К/800/37065/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за участю третіх осіб - УМВС України в Миколаївській області, Первомайський МВ УМВС України в Миколаївській області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Доманівського районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за участю третіх осіб - УМВС України в Миколаївській області, Первомайський МВ УМВС України в Миколаївській області (залучені ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2011 року) про визнання неправомірними дій щодо не включення в розрахунок розміру пенсії усіх сум призначеної, нарахованої та виплаченої премії; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахування усіх сум премій, виплачених у складі грошового забезпечення та сплатити недоотриману суму пенсійних виплат у вигляді різниці між фактично нарахованою пенсією, та пенсією, що підлягає донарахуванню за період з 01 лютого 2010 року.

Постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2013 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо не включення в розрахунок розміру призначеної ОСОБА_4 пенсії усіх сум нарахованої та виплаченої йому за останні 24 календарні місяці перед звільненням премії. Зобов'язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії з 01 лютого 2010 року з урахуванням усіх сум премій, нарахованих та виплачених йому у складі грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, у задоволені позову відмовити.

Позивач письмових заперечень до Вищого адміністративного суду України не надав.

Представник третьої особи - УМВС України в Миколаївській області, у письмових запереченнях на вказану касаційну скаргу, які надійшли до Вищого адміністративного суду України просить її залишити без задоволення, а оскаржувані нею рішення без змін.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач проходив службу в органах МВС України, та з 31 січня 2010 року був звільнений з посади начальника Первомайського MB УМВС.

З 01 лютого 2010 року позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, при призначенні якої враховане грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу - 1300 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням - 135 грн.; надбавки за вислугу років 30% - 430,50 грн. та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (у середньомісячному розмірі за 24 місяці), з яких - надбавка за виконання особливо важливих завдань - 930,23 грн., надбавка, за роботу в умовах режимних обмежень 195 грн.; премія - 5106,51 грн.

При цьому, згідно Рішення засідання координаційної ради з постійних питань управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в Миколаївській області № 102 від 27 травня 2010 року до додаткових видів-грошового забезпечення, при розрахунку розміру пенсії не були включені суми премій отриманих позивачем.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій, виходили з того, з чим погоджується колегія суддів, що Пенсійним органом було порушено права та інтереси позивача при встановлені розміру грошового забезпечення для призначення пенсії, так як при звільненні позивача, посадовцем третьої особи видано грошовий атестат із зазначенням сум грошового забезпечення, зокрема, розміру його премії.

Частиною 3 статті 43 вказаного Закону, у редакції на час спірних відносин, визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нарахування та виплата грошового забезпечення позивачеві відбувались на підставі наказу МВС України № 499 від 31.12.2007 «Про утворення структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», виданого на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».

Згідно положень підпунктів 2.15.2, 2.15.5 п.2.15 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої вищезазначеним наказом № 499, преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників підрозділів.

Виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що преміювання позивача за відповідний період проводилося щомісячно на підставі наказів, які не визнані неправомірними, незаконними та не скасовані.

Враховуючи викладене, суди попередній інстанцій прийшли до правильного висновку про визнання неправомірними дій відповідача щодо невключення у розрахунок розміру призначеної позивачу пенсії всіх сум нарахованої та виплаченої премії за останні 24 календарні місяці перед звільненням, а відтак про задоволення позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець