Справа № 320/876/15-а
Суддя: Васильцов О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.03.2015
Справа № 320/876/15-а
Провадження № 2а/320/51/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Васильцова О.В.,

при секретарі - Назаренко І.М.,

за участю представника відповідача - Карпової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі про визнання протиправною бездіяльності та спонукання вчинення дій по поновлення виплати пенсії за віком,

ВСТАНОВИВ:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі (надалі УПФУ) про визнання протиправною бездіяльності та спонукання вчинення дій по поновлення виплати пенсії за віком,

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 до 1999 року проживала в м. Мелітополі Запорізької області та отримувала пенсію за віком, але у 1999 році виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю де зараз і проживає.

19.08.2014 року ОСОБА_2 звернулась до УПФУ с заявою про поновлення виплати пенсії за віком, але ця установа не поновила їй цю виплату, що вона вважає протиправною бездіяльністю та просить зобов'язати УПФУ поновити виплату пенсії за віком починаючи з 19 серпня 2011 року.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, представник надіслав заяво про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних документів. На задоволення позову наполягає.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що до УПФУ 19.08.2014 року поштою надійшла заява ОСОБА_3 про поновлення виплати ОСОБА_2 пенсії за віком.

Ця заява розглядалась як звернення громадянки ОСОБА_4, оскільки нею до заяви були додані копія її особистого паспорта громадянина України, копія довіреності ОСОБА_2 та копія довідки про надання ідентифікаційного номера ОСОБА_4, тому, оскільки до УПФУ надані не всі документи ОСОБА_2, рішення про призначення пенсії за віком не приймалось.

26 серпня 2014 року начальником УПФУ на адресу ОСОБА_4 було направлено відповідь на заяву від 19.08.2014 року, у якій зазначено, що до заяви не додані паспорт особи якій поновлюється виплата пенсії або інший документ, який засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

У цій відповіді зазначено також, що до 1999 році ОСОБА_2 отримувала пенсію за інвалідністю, її пенсійна справа зберігається в УПФУ, а 19.08.2014 року ОСОБА_4 звернулась з заявою про призначення їй пенсії за віком, у зв'язку з чим для прийняття рішення про призначення пенсії за віком необхідно надати оригінали документів про трудовий стаж, вік та заробітну плату ОСОБА_2.

Крім того, на переконання відповідача, відповідно до пункту другого частини першої ст. 49 Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсій за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Договір між Україною та Ізраїлем про соціальне забезпечення був укладений у м. Нью-Йорк 28.09.2012 року, але цей Договір Верховною Радою України на час розгляду справи не був ратифікований.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_2 таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною першою ст.5 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною другою ст.5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої ст.71 КАС України кожна сторона, повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем суду надані у якості доказів копія заяви про призначення/перерахунок пенсії від 19 серпня 2014 року, копія переліку документів, надісланих до УПФУ, копія відповіді УПФУ у якій відмовлено у задоволенні заяви про поновлення пенсії, копія довіреності ОСОБА_2 на представництво її інтересів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Представник за довіреністю ОСОБА_3 просив суд розглядати справу за його відсутністю та додаткових доказів в обґрунтування своїх вимог суду не надавав.

Відповідно до частини другої ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача у якості доказів правомірності своїх дій, доведеності своїх заперечень проти позову надала копії розпорядження УПФУ від 10.09.1996 року про призначення ОСОБА_2 пенсії, її заяву від 10.09.1996 року про переведення на пенсію по інвалідності, рішення УПФУ від 13.09.1996 року про припинення виплати пенсії за віком, заява ОСОБА_2 про виплату пенсії за шість місяців наперед у зв'язку з виїздом до Ізраїлю, заява про виїзд до Ізраїлю, заява ОСОБА_2 від 15.12.1999 року про припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом до Ізраїлю.

Відповідно до п.1 частини першої ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон №1058), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої ст. 44. Закону України №1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1.1 розділу 1 «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (в подальшому Порядок), передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі в місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

10.09.1996 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до УПФУ про призначення їй пенсії за інвалідністю (а.с.26) та рішенням УПФУ їй була призначена пенсія по інвалідності, оскільки вона була у встановленому законом порядку визнана інвалідом другої групи. Цей вид пенсії їй був призначений безстроково (а.с. 25).

12.10.1999 р. ОСОБА_2 повідомила УПФУ про її виїзд на постійне проживання до Ізраїлю (а.с.29)

22.11.1999 року ОСОБА_2 звернулась до УПФУ с заявою про виплату їй пенсії за шість місяців у зв'язку з виїздом до Ізраїлю (а.с.28).

15.12.1999 року ОСОБА_2 звернулась до УПФУ с заявою про припинення виплати їй пенсії у зв'язку з виїздом до Ізраїлю (а.с.30)

ОСОБА_2 була зареєстрована у АДРЕСА_1.

10 липня 2014 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 довіреність на представництво її інтересів в правліннях Пенсійного фонду України та у судових органах будь-яких інстанцій та юрисдикцій. Ця довіреність посвідчена приватним адвокат-нотаріусом Піньковською Аліною у Державі Ізраїль, місто Нацере-Іліт (а.с.5-6).

19.08.2014 року, як представник ОСОБА_2 за довіреністю, ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2, поштою направила до УПФУ заяву про поновлення виплати ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах з додатками - нотаріально посвідченою копією довіреності, копією паспорта представника та копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера представника. (а.с.3).

Таким чином судом встановлено, що до виїзду за кордон до Ізраїлю ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1, отримувала пенсію за інвалідністю, виплата якої їй була припинена у 1999 році з виплатою наперед за шість місяців, а 19.08.2014 року від її імені до УПФУ звернувся представник ОСОБА_4 із заявою про поновлення пенсії за віком. Ця заява була направлена поштою. У якості додатку до заяви поштою були направлені нотаріально посвідченою копією довіреності, копією паспорта представника та копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера представника.

Пунктом 2.9 Порядку встановлено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 2.23 Порядку передбачено, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документі заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи, або органом, що призначує пенсію.

Заявником - ОСОБА_4 у заяві від 19.08.2014 року було зазначено що вона просить поновити та перерахувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, не зазначаючи при цьому який вид з перелічених у ст.9 Закону України №1058 видів пенсії вона бажає отримати, та не надаючи належні документи, якими обґрунтовується її вимога про призначення пенсії на пільгових умовах

Пунктом 2.25. Порядку передбачено, що до заяви про виплату пенсії у зв'язку з виїздом за кордон подається паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4, надіславши поштою до УПФУ заяву про поновлення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах порушила вимоги:

п.1.1 -Порядку в частині надіслання заяви та додатків поштою а не безпосередньо до УПФУ,

п. 2.9 - не надала оригінал паспорт громадянки України ОСОБА_2 (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

п.2.23 - не надала документи про стаж, вік та заробітну плату ОСОБА_2,

п.2.25 - не надала паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні.

Крім того, ОСОБА_4 просила у заяві поновити та перерахувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, хоча до припинення виплати ОСОБА_2 пенсії у 1999 році вона отримувала пенсію по інвалідності як інвалід другої групи і заява при призначення нового виду пенсії - за віком, від неї до УПФУ не надходило.

Слід також зазначити, що відповідно до п.1.3 Порядку, передбачено надіслання поштою заяви про призначення пенсії громадянам України передбачено лише для тих громадян, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації.

Суд вважає необґрунтованими вимоги позивача, виходячи з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 по справі №1-32/2009 визнані неконституційними положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (1058-15), щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України.

Посилання позивача на це рішення та на частину другу ст..49 Закону України №1058 суд вважає таким, яке не обґрунтовує її вимогу, оскільки це рішення Конституційного Суду України стосується громадян України, які мають право на отримання пенсії та які постійно проживають за межами України.

Суд також вважає посилання представника відповідача на п.2 ч.1 ст.49 Закону №1058 як на підставу у відмові у задоволенні позову, необґрунтованим, оскільки, як зазначено вище, рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 цей пункт, як і друге речення ст..51 цього закону, визнаний таким який не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Як зазначалось вище, представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до УПФУ не надано оригінал паспорту ОСОБА_2, або її паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні, що суперечить п.п. 2.9 та 2.25 Порядку та позбавило можливості УПФУ вирішити питання про наявність або відсутність у ОСОБА_2 громадянства України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_4 до УПФУ в інтересах ОСОБА_2 подана з порушенням вимог ст..44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та пунктів 1.1, 2.9, 2.23, 2.25 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому позовні вимоги ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню, а дії суб'єкта владних повноважень - Управління пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі такими, що відповідають вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому правомірними.

На підставі викладеного, ст..8, 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пунктів 1.1, 2.9, 2.23, 2.25 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 6, 9-11, 41, 70-71, 158-163 КАС України, КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі про визнання протиправною бездіяльності та спонукання вчинення дій по поновлення виплати пенсії за віком - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний Запорізької області суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: