Справа № 1170/2а-3705/12
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015р. м. Київ К/800/20384/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю секретаря представників сторін: від позивача: від відповідача:Муравйов О. В. Вербицька О. В. Олендер І. Я. Титенко М. П. Оржиковський В. О., Нестеров-Сурменко О. П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуГайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову та ухвалуКіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2012 року Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року
у справі№ 1170/2а-3705/12
за позовомДочірнього підприємства «Хащуватський елеватор»
доГайворонської міжрайонної державної податкової інспекції
проскасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2012 року у справі № 1170/2а-3705/12, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року, позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення Гайворонської міжрайонної державної податкової інспекції від 06.07.2012 року № .

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове про відмову в позові. Свої вимоги заявник обґрунтовує порушенням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. п. 135.1, 135.2, 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, ст. 197, п. 15 підрозділу 2 розділу ХХ, абз. 2 п. 3, абз. 5 п. 6 підрозділу 4 розділу Перехідні положення Податкового кодексу України.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з вимогами та доводами заявника не погоджується, просить залишити в силі оскаржені судові рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем позапланової виїзної перевірки ДП «Хащуватський елеватор» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 06.02.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 06.02.2012 року складено акт перевірки № 12/2310/32954163 від 17.02.2012 року.

На підставі акта перевірки 02.03.2012 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено підприємству від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 3 844 947,00 грн. у зв'язку з порушенням пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. п. 135.1, 135.2, пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 розділу III, абз. 2 п. 3, абз. 5 п. 6 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

За наслідками адміністративного оскарження Державною податковою службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги від 22.06.2012 року № 10671/6/10-2115, яким скаргу підприємства задоволено частково, зокрема, залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 02.03.2012 року № , скасовано податкові повідомлення-рішення від 02.03.2012 року № і № в частині нарахованої суми податку на прибуток і зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за рахунок зменшення витрат на суму збитків за результатами діяльності до 01.01.2011 року.

Згідно з п. 56.10 ст. 56 Податкового кодексу України рішення Державної податкової адміністрації України та спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Враховуючи, що за результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення від 02.03.2012 року № скасоване, в результаті чого відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.07.2012 року № , колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відмові в позові в частині його оскарження у зв'язку із відсутністю предмету спору.

Податковим повідомленням-рішенням від 06.07.2012 року № визначено завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ-IV квартал 2011 року в загальному розмірі 419 162,00 грн. з яких:

- за період II квартал 2011 року на суму 234 226,00 грн.;

- 184 936,00 грн., в т. ч. за III квартал 2011 року на суму 172 201,00 грн., за IV квартал 2011 року на суму 12 735,00 грн.

Щодо ІІІ-IV кварталів 2011 року, то в акті перевірки відповідач зазначає, що позивачем порушено п. п. 13.5.1, 135.2, пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, а саме: занижено дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) на загальну суму 184 936,00 грн., в тому числі за III квартал 2011 року на суму 172 201,00 грн., за IV квартал 2011 року на суму 12 735,00 грн.

Вказане порушення полягає в тому, що в процесі виробництва на підприємстві, відповідно до актів зачистки, отримано лишки зерна соняшника (36450 кг), ріпаку (4560 кг), ячменю (9840 кг), пшениці (710 кг), які позивачем у бухгалтерському обліку оприбутковано, включено в дохід у попередньому періоді - у II кварталі 2011 року та реалізовано в періоді, що перевіряється, на загальну суму 190 536,65 грн.

Підприємством включено до доходу від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) реалізацію сільгосппродукції за III квартал 2011 року в сумі 5 601,00 грн., тоді як на думку податкового органу, необхідно включити всю суму реалізації сільгосппродукції за III квартал 2011 року - 177 802,00 грн. та суму реалізації за IV квартал -12 735,00 грн.

Відповідно до п. 135.3 ст. 135 Податкового кодексу України, суми, відображені у складі доходів платника податку, не підлягають повторному включенню до складу його доходів.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що в бухгалтерському обліку зазначені лишки зерна позивачем оприбутковано, включено в дохід в попередньому періоді - у II кварталі 2011 року, з урахуванням обмеження визначеного п. 135.3 ст. 135 Податкового кодексу України, колегія суддів вважає неправомірними доводи відповідача про необхідність включення всієї суми реалізації сільгосппродукції в доходи за III квартал 2011 року - 177 802,00 грн. та суму реалізації за IV квартал - 12 735,00 грн.

Отже, підстав для заниження підприємству від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 184 936,00 грн., визначену у спірному податковому повідомленні-рішенні від 06.07.2012 року № , немає.

В акті перевірки також зафіксовано порушення підприємством абз. 5 п. 6 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено інші витрати за II квартал 2011 року на загальну суму 234 226,00 грн.

Дане порушення полягає в неврахуванні підприємством висновків попереднього акта перевірки № 106/2310/32954163 від 27.10.2011 року, на підставі якого відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.11.2011 року № , від 17.04.2012 року № 000372200, від 17.04.2012 року № , від 03.02.2012 року № .

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2012 року у справі № 1170/2а-1400/12 визнані протиправними та скасовані вказані податкові повідомлення-рішення Гайворонської міжрайонної державної податкової інспекції № , від 17.04.2012 року № 000372200, від 17.04.2012 року № , від 03.02.2012 року № .

Враховуючи положення абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України у позивача були відсутні підстави для відображення в податковій звітності попередньої перевірки, оформленої актом № 106/2310/32954163 від 27.10.2011 року.

Оскільки судами встановлено, що в порушення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України податковим органом не доведено обґрунтованості висновку акта перевірки, що стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 06.07.2012 року № , колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують, а зводяться до переоцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, що у відповідності до ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.

Крім того, в обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права, які стосуються податкових повідомлень-рішень, що не є предметом розгляду у даній справі.

За таких обставин касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року у справі № 1170/2а-3705/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді О. В. Вербицька

І. Я. Олендер