Справа № 820/792/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"26" березня 2015 р. № 820/792/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонова М.О.

за участю секретаря судового засідання Шевченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області
про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії ,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

Визнати протиправною відмову Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у проведенні перерахунку заробітної плати, яка нарахована та отримана ОСОБА_1 за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 23.05.1986 року та видачі довідки про заробітну плату.

Зобов'язати Головне Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області провести перерахунок заробітної плати та видати довідку ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 23.05.1986 року згідно розпорядження Ради міністрів СРСР "Про оплату праці військовослужбовців учасників ліквідації наслідків на ЧАЕС" №1031 від 23.05.1986 року.

В обґрунтування позову вказано, що відмова Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у проведенні перерахунку заробітної плати, яка нарахована та отримана ОСОБА_1 за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 23.05.1986 року та видачі довідки про заробітну плату є протиправною, та суперечить вимогам діючого законодавства.

Позивач та його представник в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Письмових заперечень до суду не надав.

Відповідно до ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 1986 році з 04.05 по 27.05 як співробітник УМВСУ в Харківській області був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 1-ї категорії та виконував службові завдання, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданого Уряд м. Армянськ АР Крим 14.11.96р. та інвалідом війни 2-ї групи по захворюванням, пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2, виданого УТСЗН м. Армянськ АР Крим 13.03.07р.(безтермінове).

З січня 2012р. пенсія нараховувалась позивачу відповідно постанові Кабінету Міністрів №10-12, який передбачає надання до органів Пенсійного Фонду довідки про заробітну плату нарахованої за участь з ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС.

В січні 2012 році позивач отримав довідку ДСНС України та надав її до управління Пенсійного Фонду Московського району м. Харкова.

14.08. 2014 році позивачу стало відомо, що заробітна плата (грошовий зміст) нарахована йому за участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС у 1986р. (без урахування деяких законодавчих актів діючих у той час) позивач звернувся з позовом до ДСНС України з заявою в якій просив надати йому нову довідку з перерахунком заробітної плати.

26.08.2014р. ДСНС України у Харківській області надав відповідь на заяву позивача від 14.08.2014 року у якій відмовив позивачу у наданні довідки у зв'язку з тим, що згідно листа Міністерства соціальної політики від 07.07.2012 року № 7975/0/14-12/20 «Про оплату праці (грошове забезпечення) в зоні відчуження 1986-1990 роках) норми Кодексу законів про працю Української РСР на працівників органів внутрішніх справ не поширюються, в тому числі й щодо режиму робочого часу та додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові і неробочі дні, надурочні і нічні години не оплачувалися.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25.10.2000 р. N 12-рп/2000 зоною відчуження є територія, що з 26.04.86 р. охоплює ту частину радіаційно небезпечних земель, рівень забруднення яких зумовив необхідність евакуації населення у 1986 році на підставі відповідних актів органів державної влади, незалежно від часу прийняття цих актів та проведення евакуації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до якого, визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 pp., які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» визначено, що Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. № 665-195 було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобігання забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі. Оплата роботи у зоні відчуження у святкові дні та у вихідні дні провадилась за правилами статті 107 Кодексу законів про працю Української РСР за фактично відпрацьовані у святковий чи вихідний день години, із застосуванням показників кратності.

Відповідно до пункту 5 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. № 665-195 «Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий, организаций и учреждений, занятых на работах, связанных с ликвидацией последствий аварии на ЧАЕС и предотвращением загрязнения окружающей среды» підприємствам, організаціям та установам дозволено залучати працівників до робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії, у вихідні і святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі.

Однак суд звертає увагу, що дані вимоги зазначених нормативно-правових актів та Кодексу законів про працю Української РСР до військовослужбовців не можуть бути застосовані, оскільки порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх српав регулюється спеціальними нормативно-правовими актами у цій сфері.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 07.07.2012 р. № 7375/0/14-12/20, яким надано роз'яснення щодо оплати праці (грошового забезпечення) в зоні відчуження працівників органів внутрішніх справ. Згідно наданого роз'яснення працівники органів внутрішніх справ відповідно до законодавства несли службу, отримували грошове забезпечення, а не заробітну плату, і їхня робота у надурочний і нічний час, у вихідні і святкові дні за нормами КЗпП Української РСР та інших законодавчих і нормативно-правових актів з трудового законодавства (частиною якого є законодавство з організації оплати праці) не оплачувалася.

Статтею 3 ЗУ «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р., іншими нормативними актами не передбачені, отже вони є діючими на цей час.

Згідно листа міністерства соціальної політики України від 27.01.2012 р. № 924/0/14-12/20, в якому, зокрема, зазначено, що норми Кодексу законів про працю Української РСР на працівників органів внутрішніх справ не поширювалися в тому числі й щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові і неробочі дні, надурочні і нічні години тощо. Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 р. № 1031 рс було поширено порядок та умови підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964 рс, на військовослужбовців, начальницький та рядовий склад органів внутрішніх справ. Грошове забезпечення особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, що виконували службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, здійснювалося на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема, наказів МВС СРСР від 11.05.86 р. № 0130, від 17.05.86 р. № 0149, від30.06.86 р. № 0189 та інших. Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах можуть мати, а отже й надавати виключно підприємства, установи, організації, де працювали ці особи, або їхні правонаступники.

Отже, відповідно до законодавства, з позивачем не укладався трудовий договір, оскільки він перебував на службі в органах внутрішніх справ.

Суд вважає за необхідне зазначити, що особи, як відповідно до законодавства несли службу, отримували грошове забезпечення, а не заробітну плату, і їхня робота у надурочний і нічний час, у вихідні і святкові дні за нормами Кодексу законів про працю Української РСР та інших законодавчих і нормативно-правових актів з трудового законодавства (частиною якого є законодавство з організації оплати праці) не оплачувалася.

Дослідивши фактичні обставини справи, з урахуванням положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у видачі нової довідки за період з січня 2012 року по серпень 2014 року.

За таких обставин жодних протиправних дій (бездіяльності) з боку ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області судом не встановлено, а тому позовні вимоги в частині визнання дій відповідача неправомірними, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у взаємозв'язку з нормами чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30 березня 2015 року

Суддя Спірідонов М.О.