Справа № 802/3948/14-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 березня 2015 р. Справа № 802/3948/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П. А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Мошняги В. І.

представника позивача: ОСОБА_1

представнтків відповідача: Щолокової В. І., Дацика О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, позивач) із позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що податковим повідомленням - рішенням № донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 5 915,75 грн., з них 4 732,6 грн. основного платежу та 1 183,15 грн. - штрафні санкції.

На думку позивача, вказане рішення податкового органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 04.02.2015р. відкрито провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви та просила суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позову з підстав наведених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи (а.с. 62-64). Додатково пояснили, що встановлені перевіркою порушення діючого законодавства в дійсності мали місце. Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А тому, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

На підставі п.п 78.1.1, 78.1.4, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ, відповідно до наказу від 09.09.2014р. №2563 виданого Вінницькою ОДПІ, та відповідно до повідомлення від 15.09.2014р. №251 Вінницької ОДПІ та отриманою службовою запискою №192/17-04 від 25.03.2015р., головним державним ревізором інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області Дациком О.О. проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності платника податків фізичної особи ОСОБА_4, що проживає за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.

Перевірку проведено на підставі наказу виданого Вінницькою ОДПІ 09.09.2014р. №2563.

Перевіркою дотримання встановленого порядку подання податкових декларацій встановлено, що податкова декларація про майновий стан і доходи платника податків - фізичної особи ОСОБА_4 подана до Вінницької ОДПІ своєчасно, порушень виконання обов'язку щодо подання податкової декларації не встановлено.

Разом з тим, перевіркою правильності визначення загального річного оподатковуваного доходу платника податків - фізичної особи, відображеного в податковій декларації встановлено заниження фізичною особою ОСОБА_4 загальнорічного оподатковуваного доходу на суму 30363, 53 грн. чим порушено п. 176.1 ст. 176 ПКУ, а саме неналежне ведення обліку доходів і витрат та включення до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік перекручених даних.

Платник податків фізична особа ОСОБА_4 в 2012 році мала взаємовідносини з ПАТ "Універсал Банк" від якого отримала дохід як додаткове благо в сумі 30363, 53 грн., що підтверджується актами про припинення зобов'язань від 05.01.2012р. за договором №CL 50609 від 03.06.2008р. та від 11.06.2012р. за договором № VE 30201 від 03.06.2008р.

За результатами проведеної перевірки Вінницькою ОДПІ складено акт №2674/1701 від 09.10.2014р. на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 28.10.2014р., яким позивачу п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 с. 179, п.п 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ керуючись ст. 36, абз. 2 п. 123.1 ст. 123 ПКУ збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 5 915,75 грн., з них 4 732,6 грн. основного платежу та 1 183,15 грн. - штрафні санкції.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - Кодекс, ПК України ).

Відповідно до положень підпункту «в» пункту 176.1 ПК України визначено, що платники податку зобов'язані подавати декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Згідно з положеннями підпункту 16.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ "Універсал Банк" заключені кредитні договора від 03.06.2008р.

Як вбачається з матеріалів справи, залишок заборгованості позивача склав 30363, 53 грн.

Рішенням ПАТ "Універсал Банк" кредитну заборгованість позивача анульовано, що підтверджується актами про припинення зобов'язань від 05.01.2012р. за договором №CL 50609 від 03.06.2008р. та від 11.06.2012р. за договором № VE 30201 від 03.06.2008р.

Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що позивачем отримано додаткове благо в сумі 323 562, 99 грн. та в порушення податкового законодавства не сплачено податок з доходів фізичних осіб.

Суд критично оцінює твердження представника позивача, що в даному випадку базою оподаткування є саме сума кредиту, а не вся сума боргу з урахуванням відсотків за користування кредитом та пені. З такою позицією представника позивача суд не може погодитись, оскільки з аналізу положень статті 164 ПК України слідує, що базою оподаткування є вся сума боргу включаючи відсотки, нараховані за користування таким кредитом, та сума пені.

Таким чином, суд не розділяє позицію позивача, що оскаржуване рішення податковим органом прийнято протиправно, оскільки, при розгляді справи щодо оскарження рішення, суб'єкта владних повноважень суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Крім того, судом встановлено, відповідачем було правомірно проведено перевірку та на підставі встановлених порушень прийнято рішення в межах своїх повноважень.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає критеріям щодо правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, в контексті статті 2 КАС України, з боку відповідача надано достатніх аргументів та доводів, які свідчать, що оскаржуване рішення прийнято в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 94 КАС відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович