Справа № П/811/928/15
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
25 березня 2015 року Справа № П/811/928/15

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Петренко О.С., розглянувши матеріали у справі
за позовом: Долинського районного центру зайнятості
до відповідача: ОСОБА_1
про відшкодування безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Долинський районний центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 544,00 грн.
Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.
Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Справою адміністративної юрисдикції, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Отже, з визначення "справа адміністративної юрисдикції" випливає, що це не будь-який спір де однією зі сторін є орган виконавчої влади, а спір, який виник з правовідносин при здійсненні органом виконавчої влади (їхня посадова чи службова особа) владних управлінських функцій на основі законодавства.
Згідно з ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Приписам наведеної норми кореспондують положення частини четвертої статті 21 КАС України, згідно з якими, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Згідно з п.5 ч.4 ст.50 КАС України, громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи без громадянства, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.
З матеріалів позову вбачається, що предметом позову є стягнення надмірно отриманих бюджетних коштів у вигляді допомоги по безробіттю, яка виникла через надання відповідачем недостовірних даних, тобто отриманих ним незаконно, що спричинило безпідставні, на думку позивача, видатки з бюджету.
Таким чином, ОСОБА_1 заподіяв позивачу шкоду, яка не пов`язана зі здійсненням органом виконавчої влади владних управлінських функцій на основі законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 ЦК України).
У відповідності до частини 1 статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
За змістом ст.1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
У п.5 ч.2 ст.17 КАС України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Спори з приводу стягнення безпідставно отриманих (без достатньої правової підстави) грошових сум не є публічно-правовими, тому вказана позовна заява має розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Переглядаючи за винятковими обставинами з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 237 КАС України, судові рішення у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та відшкодування суми зайво виплаченої пенсії, 18 червня 2013 року справа №21-240а13 Верховний суд України висловив однозначну правову позицію, відповідно до якої, адміністративними судами можуть розглядатись вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Частиною 1 статті 244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх суддів України. Суди зобов`язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Правовідносини у справі, яку переглядав Верховний Суд України, є подібними тим, котрі виникли між сторонами даного спору про право.
Таким чином, дані правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства з огляду на те, що вони не мають встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і повинні вирішуватися в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до вимог ст. 107 Цивільного процесуального кодексу України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.
Підсумовуючи вищевикладене, юрисдикція адміністративних судів, що встановлена статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, на даний спір не поширюється.
Суд також зазначає, що серед вичерпних підстав КАС України, на основі яких суб`єкт владних повноважень може звернутись до адміністративного суду, відсутня така підстава, як повернення безпідставно отриманих коштів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позовних вимог та предметом спору, вказаний спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства відповідним місцевим загальним судом.
Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Долинського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих коштів в розмірі 544,00 грн.
Позовну заяву повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду підпис Петренко О.С.

Згідно з оригіналом