Справа № 683/2871/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/2871/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк О.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

19 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надлишково виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям,

В С Т А Н О В И В :

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради звернулося до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надлишково виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 12.10.2012 року, 08.04.2013 року, 07.10.2013 року та 07.04.2014 року відповідач зверталась до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

При зверненні ОСОБА_2 надавала документи, необхідні для призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, а саме: заяву про призначення соціальної допомоги, декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, довідку про склад сім'ї та довідку про доходи кожного члена сім'ї.

Рішеннями позивача від 15.10.2012 року, 12.04.2013 року, 09.10.2013 року, 09.04.2014 року сім'ї відповідачу було призначено та виплачено допомогу, що призначається малозабезпеченим сім'ям.

12.06.2014 року соціальним інспектором управління соціального захисту населення виявлено, що ОСОБА_2 надала неправдиві відомості, а саме: не вказала про наявність у її чоловіка ОСОБА_3 земельної частки (паю) в розмірі 2,0306 грн., в зв'язку з чим, на думку позивача, відповідачу було безпідставно виплачено кошти в сумі 65986,87 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що заявлений позов є безпідставним, оскільки сім'я ОСОБА_2 не використовує земельну частку (пай) з поважних причин, не отримує з неї дохід, а тому і не повинна враховувати його до сукупного доходу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.28 Постанови Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям" від 24 лютого 2003 року № 250, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального і захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Частиною 1 ст.7 Закону України "Про державну допомогу малозабезпеченим сім'ям" передбачено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I та II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід.

В той же час, згідно ч.2 ст.7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років).

Крім того, відповідно до п.8.5 «Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 №0486/202/524/455/3370, розрахункова сума доходу від земельної частки (паю), виділеної внаслідок розпаювання землі, що не використовується з поважних причин (зокрема внаслідок похилого віку, інвалідності, наявності малолітніх дітей тощо) сім'ями, які складаються з осіб похилого віку, інвалідів, а також багатодітними сім'ями з малолітніми дітьми.

Як вбачається із довідки №22 від 27.08.2014 року, виданої ТОВ "Добробут М.К.К.", в ОСОБА_5 дійсно є земельна ділянка, яка належить йому на праві власності на підставі Державного акту серії ЯЕ №044349 площею 2,0306 га використовується ТОВ "Добробут М.К.К.", але оплата за користування цією земельною ділянкою за 2011, 2012 та 2013 роки отримувалась ОСОБА_6, про що підтвердив і сам ОСОБА_6 (а.с. 44,45).

Крім цього, як встановлено із матеріалів справи, в сім'ї відповідача є інвалід ІІІ групи, чоловік ОСОБА_3 та четверо неповнолітніх дітей.

Таким чином, оскільки, на утриманні ОСОБА_2 перебуває четверо дітей віком до 18 років, інвалід ІІІ групи, то її сім'я має право на отримання державної соціальної допомоги, як малозабезпечена сім'я, незалежно від наявності у ОСОБА_3 земельної ділянки площею понад 2,0306 га. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази і апелянт не надав доказів того, що ОСОБА_3 отримував дохід від належної йому земельної ділянки (паю).

За таких обставин, колегія не може погодитися з обґрунтованістю наведених у позовній заяві підстав для стягнення з відповідача виплачених їй коштів державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї, а відтак судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар