Справа № 826/19271/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Кучми А.Ю., Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.02.2015 року у справі за його позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до про:

визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо невнесення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право відшкодування коштів за вкладами за договором банківського рахунку № 8043 від 16.05.2014 року;

- визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невнесення ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за зазначеним договором;

- зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб за зазначеним договором;

зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за зазначеним договором.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.02.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція повністю погоджується з такою правовою позицією, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського рахунку від 16.05.2014 року № 8043, згідно якого банк відкриває поточний (на вимогу) рахунок клієнта № 2620 1 501912301 у гривні та здійснює за ним операції, а за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти в порядку та на умовах, визначених договором.

Перебування коштів на рахунку № 2620 1 501912301 підтверджується банківською випискою, згідно якої станом на 20.06.2014 року залишок коштів становить 197 812,00 грн. (зворотна фінансова допомога).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.06.2014 року № 365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.06.2014 року прийнято рішення № 50 про запровадження з 18.06.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» (, МФО 321477, місцезнаходження: вул. Микільсько-Ботанічна, 6/8, м. Київ, 01033, Україна). Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на 3 місяці з 18.06.2014 року по 18.09.2014 року включно.

Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014 року № 563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» з 18.09.2014 року.

На виконання даної постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 17.09.14 року № 92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації зазначеного банку з 18.09.14 року та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Пантіну Л.О. строком на один рік з 18.09.14 року по 18.09.15 року включно.

Крім того, 13.10.2014 року позивач подав заяву з проханням видати грошові кошти у розмірі гарантованої суми відшкодування за договором № 8043 від 16.05.2014 року. Разом з тим, позивачем відзначено, що кошти так і не були повернуті.

Вирішуючи питання щодо правомірності заявлених позовних вимог, судова колегія виходить з наступного.

За ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1. ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 44 Закону Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст. 27 Закону:

Судом першої інстанції на основі аналізу норм чинного законодавства зроблено вірний висновок, що Перелік, який складається Уповноваженою особою та Загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом, є різними за суттю, змістом та призначенням документами: Перелік складається Уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку.

Перелік, який складається Уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом.

Згідно п. 2 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів та звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За ч. 4 ст. 38 Закону Уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, … повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно ч. 5 ст. 38 Закону у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

З матеріалів справи слідує, що наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський банк» від 24.06.2014 року № 23 на виконання ч. 2 ст. 38 Закону було вирішено здійснити в ПАТ «Старокиївський банк» перевірку договорів, укладених протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, що підтверджується протоколом засідання комісії з перевірки договорів, витягом з реєстру платіжних документів ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація», випискою з протоколу засідання виконавчої дирекції, заявою до начальника ДДСБЕЗ МВС України, листом Головного слідчого управління МВС України про досудове розслідування кримінального провадження, витягом з кримінального провадження № 0000367.

Зокрема, наказом від 29.08.2014 № 61 було зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами та визнано нікчемними всі транзакції (правочини), згідно переліку, який додається до цього наказу.

Згідно витягу із Переліку нікчемних договорів та інших правочинів, який є додатком до Наказу № 61 зазначено також договір від 06.06.2014 року № 3290, укладений між ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» (відправник) та ОСОБА_2 (отримувач).

Так, кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок їх безготівково перерахування з рахунку юридичної особи ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація», в зв'язку з чим, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіною Л.О. кошти в сумі 197 812,00 грн. на підставі розпорядження від 28.11.2014 року № 2 та меморіального ордеру від 28.11.2014 року № 3290 були повернуті на рахунок юридичної особи ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» з рахунку ОСОБА_2, що підтверджується випискою з поточного рахунку.

Наведені вище обставини повністю спростовують доводи апелянта про наявність на його рахунку коштів в розмірі 197 812,00 грн., оскільки з 28.11.2014 року дані кошти обліковувалися на рахунку ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація».

Таким чином, за відсутності вкладу на рахунку позивач не може вважатися вкладником даного банку.

Судова колегія, як і суд першої інстанції, звертає увагу на те, що з наданих відповідачами доказів вбачається, що ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» протягом 17-ти днів (з 06.06.2014 року по 18.06.2014 року) укладено десятки однопредметних договорів з іншими особами, в той час як з 12.05.2014 року банк був визнаний проблемним та на нього поширювалися обмеження на підставі постанови НБУ від 12.05.2014 року № 276/БТ.

Крім того, кошти на рахунок позивача надходили внаслідок «дроблення» рахунку іншого клієнта (ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація»), розмір вкладу якого становив значно більше, ніж 200 000,00 грн., відтак, перерахування коштів здійснювалось у безготівковій формі з іншого рахунку.

При цьому, ОСОБА_2 було укладено договір банківського рахунку з ПАТ «Старокиївський банк» 16.05.2014 року, в той час як постановою НБУ від 12.05.2014року № 276/БТ даний банк було віднесено до категорії проблемних та було введено обмеження, в тому числі щодо залучення вкладів, що вказує на усвідомлення позивачем на момент укладення договору про віднесення банківської установи до категорії проблемних.

За таких обставин Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної JI.O. правомірно визначила нікчемність правочину, укладеного між даним банком та позивачем, оскільки банк взяв на себе зобов'язання, які виконати не був спроможний, так як реальні кошти позивачем не вносились.

Крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження наказу від 29.08.2014 № 61Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О., яким було зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами та визнано нікчемними всі транзакції (правочини), згідно переліку, який додається до цього наказу. Отже, даний наказ, яким серед іншого правочин між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_2 значиться як нікчемний з підстав ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не оскаржений, а тому є чинним.

При цьому, судова колегія не може не відмітити, що апелянтом не було надано жодних належних та допустимих доказів на спростування тверджень суду першої інстанції, що перерахування коштів здійснювалося в безготівковій формі з рахунку ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація», не було також надано договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація», що спростовує факт отримання позивачем коштів від ТОВ «Прилад Імпекс Автоматизація» у формі зворотної фінансової допомоги.

Наведене вказує на правомірність висновку суду першої інстанції, що з 28.11.2014 у Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. були відсутні підстави для включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право відшкодування коштів за вкладами, оскільки фактично вкладу у позивача немає. Як наслідок цього Окружний адміністративний суд м. Києва обґрунтовано відмовив в задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо включення позивача до вказаного Переліку, а у Фонду щодо включення позивача до Загального реєстру вкладників.

Оскільки позовні вимоги щодо включення позивача до Переліку та Загального реєстру вкладників є похідними від визнання протиправною бездіяльності відповідачів, а тому також правомірно не були задоволені судом першої інстанції.

За ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до наведених вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність своїх дій, оскаржуваних позивачем (апелянтом).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин Окружним адміністративним судом м. Києва зроблено правильний висновок щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційна інстанція дійшла однозначного висновку, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.02.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.03.2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.