Справа № 757/18645/14-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 21 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Печерського району м. Києва, за участю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 21 липня 2014 року задоволено заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

На вказану ухвалу суду відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та повністю відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (з наступними змінами і доповненнями), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 названої статті Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 261 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що постановою Печерського районного суду м.Києва від 08 лютого 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

За наслідками апеляційного перегляду вищевказаного судового рішення, Київським апеляційним адміністративним судом було ухвалено постанову від 17 січня 2012 року, якою скасовано постанову Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2011 року та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково:

- визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Печерського району м. Києва та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; з

- обов'язано Управління праці та соціального захисту населення Печерського району м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру п'яти мінімальних заробітних плат, за 2008, 2009, 2010 роки;

- зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на підставі проведеного Управлінням праці та соціального захисту населення Печерського району м. Києва перерахунку виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру п'яти мінімальних заробітних плат, за 2008, 2009, 2010 роки;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_2, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, згідно вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 09.07.2010 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2010 року з урахуванням проведених виплат;

- визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Міністерства внутрішніх справ України щодо зменшення відсотку призначеної ОСОБА_2 у 2005 році пенсії за віком;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити визначений раніше відсоток розміру пенсії за віком у розмірі 86% грошового забезпечення згідно вимог ст. 13 та ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинних на час призначення пенсії.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З наявних в справі доказів вбачається, що позивач звернувся із заявою про видачу виконавчого листа, у відповідності до якої Печерським районним судом м. Києва 27.02.2012 року було видано виконавчий лист № 2-а-210/11, на підставі якого старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Водночас, як свідчать матеріали даної справи, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. від 26.12.2012 року було повернуто виконавчий лист, виданий Печерським районним судом м. Києва 27.02.2012 року, по причині здійснення перерахунку пенсії. Для виплати нарахованих коштів в розмірі 7 657,19 грн. було оформлено відповідне доручення від 06.03.2012 року.

Однак листом від 09.04.2014 року № 8778/12/К-695 позивача було повідомлено про неможливість виплати йому коштів у вищевказаному розмірі у зв'язку з відсутністю належного для цього фінансування.

За наслідками повторного звернення позивача з виконавчим листом, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. було винесено постанову від 14.01.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Позивач не погоджується з вищезазначеними підставами для невиплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2012 року, оскільки на його думку відсутність бюджетного асигнування не може бути підставою для невиконання судового рішення, що набрало законної сили.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зауважив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції захист прав і основоположних свобод, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність державного асигнування не є поважною причиною для невиконання пенсійним органом рішення суду, що набрало законної сили.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 17 грудня 2013 року у справі № К/9991/4996/12, від 24 жовтня 2013 року у справі № К/9991/6432/12, від 12 грудня 2013 року у справі № К/9991/9003/12.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що заява про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню, оскільки позивачем наведено поважні причини та обґрунтовані підстави для поновлення пропущеного ним строку пред'явлення виконавчого листа для виконання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Згідно п.1 ч.1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення,а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 21 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.