Справа № 804/19857/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріЛегкій А.В.
позивача відповідача Попова А.С. Синявського І.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Фаубеха-Дніпро" Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаубеха" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2014 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задоволено частково.
В решті судові рішення - залишено без змін.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що дані податкові повідомлення-рішення були прийняті на підставі акту від 03.08.2012р. №1029/222/30011116 про результати виїзної планової перевірки ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.03.2012р. Вважають дані рішення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, оскільки дані рішення відповідачем були прийняті на підставі того, що податковими органами було встановлено порушення ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" ч.ч.1,5 ст.203, ч.ч. 1, 2 ст.215, ст.216, ст.228 Цивільного кодексу України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" та постачальниками ТОВ "Технолітбуд" та ТОВ "Інрост". На думку позивача, такий висновок не відповідає дійсності, оскільки, господарські операції з контрагентами мали реальний характер, були здійснені за правочинами, які повністю відповідають вимогам закону, первинні документи оформлені належним чином. Отже, висновки відповідача щодо заниження податку на прибуток та заниження податку на додану вартість є необґрунтованими. На підставі вищенаведеного просить суд позов задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" 14.08.1998р. зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.
ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" з 21.08.1998р. перебуває на обліку в органах державної податкової служби .
Так, з 09.07.2012р. по 27.07.2012р. на підставі наказу ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська від 25.06.2012р. №313 та від 20.07.2012р. №379 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу спеціальних та особливо важних перевірок управління податкового контролю ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська - Кравченком О.М., направлення на перевірку від 09.07.2012р. №415; старшим державним податковим ревізором-інспектором, відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська - Барабановим О.О., направлення на перевірку від 09.07.2012р. №287; головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю за проведенням готівкових розрахунків управління податкового контролю ДПС у Дніпропетровській області - Дудником Р.О., направлення на перевірку від 09.07.2012р. №408; головним державним податковим ревізор-інспектором відділу контролю за проведенням готівкових розрахунків управління податкового контролю ДПС у Дніпропетровській області - Келембет О.В., направлення на перевірку від 09.07.2012р. №409 проведено виїзну планову перевірку ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.03.2012р..
За результатами перевірки 03.08.2012р. ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська складено акт № 1029/222/30011116 .
У ході виїзної планової перевірки ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.03.2012р. було встановлено порушення:
1) ч.ч.1,5 ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України, а саме правочини з постачальниками ТОВ "Технолітбуд" та ТОВ "Інрост" мають ознаки нікчемності та є нікчемними;
На підставі акту перевірки, ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська було винесено податкові повідомлення-рішення:
В ході судового розгляду встановлено, що між ТОВ "Технолітбуд", ТОВ "Інрост" та ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" були укладені договори на отримання ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" товару, згідно яких зазначені контрагенти виконали свої договірні обов'язки, а саме доставили зазначений товар, який був прийнятий та сплачений ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" на що були виписані видаткові та податкові накладні. Рух зазначеного товару підтверджується товарно-транспортними накладними.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, сума податку на додану вартість за вищезазначеними податковими накладними ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість та даним декларацій з податку на додану вартість, дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами та не заперечувались сторонами в судовому засіданні.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Конституції України, Податкового кодексу України №2755-VI, від 02.12.2010р., Закону України "Про податок на додану вартість" N 168/97-ВР, від 03.04.1997р. (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"283/97-ВР, 22.05.1997р. (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"№996-XIV від 16.07.1999р.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що передбачено ст.61 Конституції України.
Згідно п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцію є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 7.2.6. п.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.
Згідно п.п.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 даного Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.
Згідно п.5.1 ст.5 цього Закону валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Пп.5.2.1 п.5.2 до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8 цієї статті.
На підставі аналізу вищезазначених норм законодавства, яке регулює порядок формування податкового кредиту, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для позбавлення платника податків права на формування податкового кредиту в разі порушення його контрагентами вимог податкового законодавства по ланцюгу постачання.
Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, у діях ДП "Фаубеха-Дніпро" ТОВ "Фаубеха" при укладенні договорів з ТОВ "Технолітбуд" та ТОВ "Інрост", була наявна господарська мета, а саме, використання продукції у власній господарській діяльності, що свідчить про фактичне здійснення господарських операцій.
Отже, доводи представника відповідача стосовно нікчемності вчинення правочинів є такими, що суперечать письмовим доказам наявним в матеріалах справи.
Крім того, судом на виконання Ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.11.2014 року досліджено поставлені питання та позивачем документально підтверджені відповідні обставини, докази щодо яких долучено до матеріалів справи.
Частиною 5 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в розмірі 2204,00 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2015 року

Суддя О.В. Єфанова