Справа № 804/428/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 р. Справа № 804/428/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрновотранс» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позивач свого представника в судове засідання не направив, про день та час його проведення повідомлявся належним чином. Позивач надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності його представника, а копію постанови надіслати на адресу ТОВ «Укрновотранс».
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив, що надала суду всі докази щодо спростування заявлених позовних вимог та не заперечував проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження, з урахуванням письмових заперечень на адміністративний позов.
В поданих письмових запереченнях відповідач зазначив, що позивачем ані під час перевірки, ані до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не надано належних та достовірних доказів, що підтверджують транспортування товару з м.Києва до м.Новомосковська (зокрема, товарно-транспортних накладних). Згідно із Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, до товарно-транспортних документів належить товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Крім того, специфікації не були надані а ні під час надання відповіді на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, а ні до прийняття податкового повідомлення-рішення. Не надано документів, які свідчать про наявність у позивача транспортних засобів для надання послуг вантажних перевезень. Надано лише реєстр орендованого автотранспорту. До перевірки не надано договорів оренди транспортних засобів. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Порушення виявлені під час перевірки знайшли своє відображення у висновках акту перевірки №672/222/38470349 від 28.11.2014 року, а саме: п.198.1., п.198.2., п.198.3., п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість у жовтні 2013 року на суму 60 460,99 грн.
Так судом встановлено, що 04.06.2014 року Новомосковською ОДПІ направлено запит від 04.06.2014 року №759-/10/04-08-22-01-18 про надання інформації та їх документального підтвердження. 13.06.2014 року позивачем надано відповідь (вих. від 13.06.2014 №13/6) та завірені копії наступних документів: договір купівлі-продажу від 23-09/2013 від 23.09.2013р.; договір оренди нежитлового приміщення від 02.01.2013 р.; рахунок-фактура №242 від 30.10.2013 р.; рахунок-фактура №243 від 31.10.2013 р.; видаткова накладна №242 від 30.10.2013 р.; видаткова накладна №243 від 31.10.2013 р.; банківська виписка за жовтень 2013 р.; податкова декларація з ПДВ за жовтень 2013 р.; реєстр виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2013 р.; картка рахунку 631 з контрагентом ТОВ «Біатек» за жовтень 2013 р.; оборотно-сальдова відомість по рахунку 20 за жовтень 2013 р.; реєстр орендованого транспорту.
Згідно договору №23-09/2013 від 23.09.2013 р. ТОВ «Біатек» (Постачальник) зобов'язується передати, а ТОВ «Укрновотранс» (Покупець) прийняти та оплатити відповідно до умов Договору - запасні частини до вантажних автомобілів.
Розрахунки між суб'єктами господарювання за надані товари проводились в безготівковій формі. Згідно наданих до перевірки платіжних доручень, ТОВ «Біатек» (отримано від ТОВ «Укрновотранс» оплату, згідно банківських виписок на загальну суму 415 894,96 грн. в т.ч. ПДВ 69 326,32 грн.; платіжне доручення №108 від 09.10.2013 року на загальну суму 53 192 грн. в т.ч. ПДВ 8 865,33 грн.; платіжне доручення №127 від 30.10.2013 року на загальну суму 212 765,96 грн. в т.ч. ПДВ 35 460,99 грн.; платіжне доручення №129 від 31.10.2013 року на загальну суму 150 000 грн. в т.ч. ПДВ 25 000 грн.
Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від Г4.05.1995 р. № 88, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (у редакції, яка діяла з 01.05.2010 р. по 30.06.2010 р.). Відповідно до п.2.2 зазначеного положення, первинні документи повинні бути складені у момент доведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.
З огляду на викладене можна зробити висновок, що первинні документи, які фіксують певні факти, можуть бути визнані недійсними лише в разі спростування фактичного здійснення господарських операцій. Первинні документи мають складатись під час здійснення господарської операції і відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
У період відносин із ТОВ «Біатек» (жовтень 2013 р.) позивач був зареєстрований, як платник податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом.
Згідно п.198.2. ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно п.198.3. Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 розділу І цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього розділу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Таким чином, позивач мав право відносити до складу податкового кредиту ПДВ з вартості придбаних у ТОВ «Біатек» запасних частин до вантажних автомобілів згідно податкових накладних за жовтень 2013 р., оскільки такі податкові накладні були складені ТОВ «Біатек» правомірно.
Судом також встановлено, що відповідно до акту перевірки Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області податковим органом було враховано «факти» викладені у акті ОДПІ м.Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області №1196/20-38-22-01-04/38607438 від 03.09.2014 р., щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за жовтень, листопад 2013 р. ТОВ «Біатек».
Суд зауважує, що посилання відповідача на акт ОДПІ м.Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області не можуть бути підставою для встановлення порушень з боку позивача, оскільки останній не містить належних та допустимих доказів здійснення ТОВ «Біатек» діяльності, спрямованої на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб. Питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і платою податку.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійсненного господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити.
На підтвердження правомірності формування податкового кредиту було надано всі необхідні первинні документи, в тому числі: договори; банківські виписки; видаткові накладні; податкові накладні.
Первинні документи відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Податкові накладні по спірним взаємовідносинам повністю відповідають вимогам статті 201 Податкового кодексу України та вимогам підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті Закону України «Про податок на додану вартість».
Межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальних характер, поширюється на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником податків. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що були вчинені іншими особами, згідно з законом неможливе.
Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків і відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.
Таким чином, висновки відповідача щодо відсутності факту реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Укрновотранс» та ТОВ «Біатек» ґрунтуються на припущеннях і не доведені належним чином. Відповідач неправомірно дійшов висновку про недостовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку, оскільки сама по собі здійснена відповідачем податкова кваліфікація операцій суперечить даним первинних документів, наданих ТОВ «Укрновотранс» до перевірки, та його податкової звітності.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрновотранс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 182,70 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.