Справа № 242/295/15-а
Суддя: Моцний О. С.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

м. Селидове 24 березня 2015 року

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючий - суддя Моцний О.С., при секретарі Нарижній О.Г., за участі представника відповідача Стельник Д.В., представника ДП «Селидіввугілля» Старенченко Ф.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в м. Селидове Донецької області про призначення пенсії

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання неправомірним і скасування рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області від 14.08. 2014 року № 1106 про відмову в призначені пенсії, зобов'язання зарахувати до пільгового страхового стажу періоду роботи з 01.03.1994 року по 01.07.1996 року в УМТЗ в/о «Селидіввугілля» у якості машиніста козлового крана, та періоду роботи з 02.07.1996 року по 09.01.2002 року в відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» у якості машиніста козлового крана, та зобов'язання повторно розглянути заяву від 14.08.2014 року № 2119 про призначення пенсії відповідно до вимог п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений Наказом Мінсоцполітики України від 18.11.2005 року № 383, роз'яснення Мінюсту України від 22.07.2011 року щодо використання Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, оглядовий лист ВАС України від 14.08.2008 N 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)», відповідно до яких основним документом про трудову діяльність є трудова книжка.

Позивач вказує, що відповідно до пункту 10 Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці особа повинна подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці і тільки у разі, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, особа повинна надати уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

У відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства України одночасно із заявою № 2119вонанадала відповідачу усі необхідні документи, в тому числі трудову книжку БТ - ІІ № 0022715 з оформленими належним чином записами про займані посади і період виконуваної роботи.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволені у повному обсязі.

В своїх запереченнях представник відповідача зазначив, що на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії позивач не набула права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки її посада машиніста козлового крану в період її роботи не була передбачена постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та від 16.01.2003 року № 36, тому вважає правомірним рішення від 14.08.2014 року № 1106 про відмову в призначенні позивачці пільгової пенсії. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Старенченко Ф.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Зазначив, що матеріали справи переконливо свідчать про те, що в спірні періоди позивачка працювала за професією яка входить до Списку № 2 - машиніст козлового крану. Згідно архівних довідок за час роботи в УМТЗ в/о «Селидіввугілля» з 01.03.1994 року по 01.07.1996 року у якості машиніста козлового крана позивачка в повному обсягу отримувала заробітну плату обсягу без будь-яких скорочень, що свідчить про зайнятість позивачки протягом повного робочого дня на пільговій роботі машиніста козлового крану.Під час роботи в ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» в зв'язку з виконанням небезпечних й шкідливих робіт за весь час роботи у якості машиніста козлового крану позивачка, також, в повному обсягу отримувала заробітну плату без будь-яких скорочень. Крім того, під час роботи на шахті у якості машиніста козлового крана позивачка отримувала кожний рік додаткову відпустку 7днів - за виконання небезпечних й шкідливих робіт (що підтверджується її особовою карткою форми Т-2), а також отримувала щомісячно молоко за виконання шкідливих робіт (грошову компенсацію вартості молока). Вважає, що вказане свідчить про зайнятість позивачки протягом повного робочого дня на пільговій роботі машиніста козлового крану. Рахує що відповідач не мав права вимагати від позивачки надання довідки про її зайнятість повний робочий день на посаді машиніста козлового крану, оскільки жодний нормативний акт не надає відповідачу такого права, за умови наявності трудової книжки працівника з усіма належними записами. Вважає що позовні вимоги позивачки є справедливими та законними. Просив суд задовольнити їх у повному обсягу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши надані сторонами доводи й письмові докази, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти, та відповідні їм відносини.

Судом встановлено, що 11.08.2014 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з заявою № 2119 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області рішенням від 14.08.2014 року № 1106 відмовило ОСОБА_3 в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років.

Судом встановлено, що відповідно до спірного рішення № 1106 до пільгового стажу позивачки не зараховано періоди роботи в управлінні матеріально-технічного забезпечення виробничого об'єднання «Селидіввугілля» з 01.03.1994 року по 01.07.1996 року в якості машиніста козлового крану через відсутність довідки, яка підтверджує зайнятість позивачки протягом повного робочого дня на пільговій роботі машиніста козлового крану, а також відомостей про атестацію робочого місця машиніста козлового крану. Також, до пільгового стажу позивачки не зараховано періоди роботи в відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» в якості машиніста козлового крану з 02.07.1996 року по 26.10.2009 року, так як ця професія не була атестована підприємством (наказ від 20.08.1999 року) та згідно протоколу засідання комісії по проведенню атестації робочих місць від 23.11.2001 року не відповідає показникам списку 2 та не підлягає пільговому пенсійному забезпеченню.

Судом встановлено, що станом на 11.08.2014 року - на дату звернення із заявою № 2119 про призначення пенсії, відповідно до оформлених належним чином записів трудової книжки БТ - ІІ № 0022715 позивачка мала загальний страховий стаж 31 рік 8 місяців 17 днів, з них стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України складає більше ніж 10 років.

Відповідно до оформлених належним чином записів трудової книжки БТ - ІІ № 0022715 позивачка працювала в управлінні матеріально-технічного забезпечення виробничого об'єднання «Селидіввугілля» за професією машиніст козлового крану з 01.03.1994 року по 01.07.1996 року (записи №№ 23, 24).

Атестація робочого місця машиніста козлового крану управлінням матеріально-технічного забезпечення виробничого об'єднання «Селидіввугілля» не проводилась.

Відповідно до оформлених належним чином записів трудової книжки БТ - ІІ № 0022715 позивачка працювала в відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» в якості машиніста козлового крану з 02.07.1996 року по 01.01.2008 року (записи №№ 25, 32).

Вперше атестація робочого місця машиніста козлового крану була проведена в відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» в 2001 році, відповідно до наказу № 563-а від 01.07.1999 року.

Згідно наказу по шахті Україна від 09.01.2002 року № 24/К «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» професія машиніста козлового крану не включена до переліку професій яким встановлена (підтверджена) наявність шкідливих та небезпечних факторів на робочому місці.

Згідно довідки ВП «Шахта «Україна» від 19.02.2015 року № 1-205 позивачка ОСОБА_3 в період січень - грудень 2001 року отримувала від шахти грошову компенсацію вартості молока за роботу із шкідливими і важкими умовами праці.

Згідно особової картки форми Т-2 позивачці ОСОБА_3 за весь час робити в ВП «Шахта «Україна» в якості машиніста козлового крану з 02.07.1996 року по 01.01.2008 року надавались 7 днів додаткової відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 цього Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники - жінки, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом про трудову діяльність є трудова книжка.

Відповідно до п.10 чинного Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Перевіривши надані сторонами докази суд вважає, що відмова зарахувати позивачці до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці (за списком N 2) періоду роботи в управлінні матеріально-технічного забезпечення виробничого об'єднання «Селидіввугілля» з 01.03.1994 року по 01.07.1996 року в якості машиніста козлового крану з мотиву відсутності довідки, яка підтверджує зайнятість позивачки протягом повного робочого дня на пільговій роботі, а також відомостей про атестацію робочого місця машиніста козлового крану є незаконною, з наступних підстав.

Згідно п. 10 оглядового листа ВАСУ від 14.08.2008 N 1406/100/13-08 „Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)" ВАСУ зазначив що: «Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"».

Суд вважає що не проведення управлінням матеріально-технічного забезпечення виробничого об'єднання «Селидіввугілля» атестації робочого місця машиніста козлового крану не може позбавити позивачку ОСОБА_3 її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд вважає що в даному конкретному випадку факт зайнятості позивачки протягом повного робочого дня на пільговій роботі року в якості машиніста козлового крану підтверджується іншими належними і допустимими доказами - записами в трудовій книжці ОСОБА_3 та архівними довідками № 292 від 27.06.2014 року, № 11 від 30.01.2015 року про заробітну плату яку отримувала ОСОБА_3 під час роботи в управлінні матеріально-технічного забезпечення виробничого об'єднання «Селидіввугілля» з 01.03.1994 року по 01.07.1996 року в якості машиніста козлового крану.

Щодо відмови відповідача зарахувати позивачці до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці (за списком N 2), через не проведення атестації, періоду роботи в відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» з 02.07.1996 року (дати прийому на роботу на шахту) по 09.01.2002 року (дата видання наказу по шахті № № 24/К «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці») в якості машиніста козлового крану, суд вважаєцю відмову не законною, з наступних підстав.

Факт не проведення відокремленим підрозділом «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» атестації робочого місця машиніста козлового крану з 02.07.1996 року по 09.01.2002 року не може позбавити позивачку ОСОБА_3 її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд вважає що факт зайнятості позивачки протягом повного робочого дня на пільговій роботі року в якості машиніста козлового крану в період з 02.07.1996 року по 09.01.2002 року підтверджується іншими належними і допустимими доказами: записами в трудовій книжці ОСОБА_3; записами особової картки форми Т-2 про надання ОСОБА_3 7 днів додаткової відпустки за виконання робіт із шкідливими і важкими умовами праці; довідкою ВП «Шахта «Україна» від 19.02.2015 року № 1-205 про надання грошової компенсації вартості молока за виконання робіт із шкідливими і важкими умовами праці.

Позиція представника відповідача в частині безпідставності вимог позивача ґрунтується виключно на твердженні, що позивачка не доказала що вона має необхідні 10 років роботи в шкідливих і важких умовах праці.

З огляду на вищевказані норми пенсійного законодавства України, суд вважає цю позицію представника відповідача помилковою та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, та спростовується наявними в справі документами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9-12, 70, 71, 86, 100, 158-163 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області задовольнити.

Визнати неправомірним і скасувати рішення відповідача № 1106 від 14.08.2014 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов'язати відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 11.08.2014 року № 2119 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати відповідача на підставі оформлених належним чином записів трудової книжки БТ - ІІ № 0022715 зарахувати до пільгового стажу (за Списком 2) періоди роботи ОСОБА_3:

-в управлінніматеріально-технічногозабезпеченнявиробничогооб'єднання «Селидіввугілля» в якості машиніста козлового крану,з 01.03.1994 року по 01.07.1996 року;

-в відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» в якості машиніста козлового крану з 02.07.1996 року по 09.01.2002 року.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі винесення постанови в порядку письмового провадження - в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя