Справа № 683/3612/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/3612/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк О.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

18 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання дій незаконними та визнання права на пільгову пенсію,

В С Т А Н О В И В :
В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області з позовом про визнання незаконною відмову відповідача в призначенні пенсії позивачу відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання призначити пенсію за віком згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року позов задоволено: визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; визнано за позивачем право на пільгову пенсію відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язано відповідача призначити таку пенсію позивачу з 26 серпня 2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Аргументуючи доводи апеляційної скарги відповідач вказує на те, що позивач не надав достатніх документів для підтвердження кількості відпрацьованих робочих днів та зону радіоактивного забруднення, в якій проводились роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Позивач скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та надав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. При цьому, позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Сторони в судове засідання 18 березня 2015 року, до суду апеляційної інстанції своїх уповноважених представників не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи що судом обов`язкова участь сторін не визнавалась, а в справі достатньо доказів для вирішення справи, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статті 197 КАС України, при цьому, технічна фіксація судового засідання технічними засобами не здійснюється, відповідно до вимог частини 1 статті 41 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Для призначення пенсії позивач надав копію посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 1, трудову книжку; наказ начальника колійної машинної станції №276 Південно-Західної залізниці №151 від 29 травня 1986 року; довідку видану 01 грудня 1992 року ОСОБА_1 ; довідку колійної машинної станції - 276 (ф.122р) від 17.09.2014 №22, зі змісту яких випливає, що ОСОБА_1 був відряджений строком на 15 днів на станцію Вільча для облаштування колій та з 30 травня 1986 року по 15 червня 1986 року, перебував в зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, де виконував роботи на дільниці Вільча-Товстий Ліс-Янів, і за вказаний період отримував заробітну плату у подвійному розмірі.

Відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії. Рішення відповідача мотивоване тим, що в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні документи, з яких можливо встановити кількість відпрацьованих днів та зону, у якій працював позивач.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач подав цей позов.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів на 10 років; - які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів 8 років; - які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році 5 років.

За змістом частини 2 статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" перша категорія осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС".

В цьому ж випадку управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі Хмельницької області зводить спір до встановлення статусу громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не відноситься до компетенції відповідача.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту ґ частини 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи що мають право на призначення пенсії відповідно до Закону Україні "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" надають до територіального управління посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, або довідку військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видану органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно якого с. Товстий ліс та станція Янів визнано зоною відчуження, а смт Вільча визнано зоною безумовного (обов`язкового) відселення.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що посилання відповідача на відсутність можливості встановити кількість відпрацьованих днів та зону, в якій працював позивач, є необґрунтованими, оскільки наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують особливий статус позивача, а саме те, що ОСОБА_1 з 30 травня 1986 року по 15 червня 1986 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, куди був відряджений зі свого постійного місця роботи, за що отримав підвищену заробітну плату.

Крім того, згідно показів допитаних в суді першої інстанції свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджено перебування ОСОБА_1 з 30 травня 1986 року по 15 червня 1986 року в зоні ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС, де виконував роботи на дільниці станцій Вільча - Товстий Ліс - Янів, де місцем дислокації колійної машинної станції -276 була станція Вільча.

Таким чином ОСОБА_1 має право на призначення пенсії відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а дії управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі Хмельницької області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірними.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо обґрунтованості позову щодо протиправності дій та зобов`язання відповідача призначити і виплачувати позивачу державну пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197,198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.
Судді Граб Л.С.
Сапальова Т.В.