Справа № 761/26281/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2015 року м. Київ
Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Кузьменко В. В.,
суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,
за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату, Державної казначейської служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Позивачі звернулись з позовом до суду та, з урахуванням уточнення позовних вимог, просили:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, Пенсійного фонду України, Київського міського військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у питанні щодо перерахунку і виплати пенсій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.11.2013 року № 814;
- зобов`язати Міністерство оборони України повідомити Пенсійний фонд України про перерахунок пенсій військовослужбовцям на підставі свого наказу від 27.11.2013 року № 814;
- зобов`язати Пенсійний фонд України повідомити Головне управління Пенсійного фонд України в місті Києві про проведення перерахунку пенсій згідно із наказом Міністерства оборони України від 27.11.2013 року № 814 та про підготовку списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку;
- зобов`язати Київський міський військовий комісаріат подати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 станом на 30.12.2013 року з врахуванням їх посадових окладів відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.11.2013 року № 814;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення провести перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з 30.12.2013 року у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців унаслідок зміни їх посадових окладів відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.11.2013 року № 814;
- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейської рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 20 000 гривень на кожного відшкодування завданої їм моральної шкоди.
Позов мотивовано тим, що дії відповідачів суперечать Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та наказу Міністерства оборони України від 27.11.2013 року № 814, тому вони є незаконними.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо відмови у наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 стосовно їх посадових окладів із врахуванням підвищення відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 27.11.2013 року №814;
- зобов`язано Київський міський військовий комісаріат надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 із врахуванням підвищення їх посадових окладів відповідно до Наказу Міністра оборони України 27.11.2013 року №814;
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 із врахуванням підвищення відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 27.11.2013 року №814.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі довідок Київського міського військового комісаріату про розмір грошового забезпечення провести перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з 05 березня 2014 року, із врахуванням підвищення розмірів посадових окладів відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 27.11.2013 року №814;
- адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 30.12.2013 року по 04.03.2014 року - залишено без розгляду;
- в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права.
ОСОБА_2 , вважаючи, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, також подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати: в частині залишення позовних вимог без розгляду і в частині відмови у задоволенні вимог та прийняти нову постанову про повне задоволення позовних вимог.
В засідання з`явились учасники процесу.
ОСОБА_2 наполягав на задоволенні вимог його апеляційної скарги.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Представник Міністерства оборони України просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи скарг та подані письмові заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи спір по суті та частково задовольнивши позов, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 1294, наказ Міністерства оборони України №814, суд першої інстанції виходив з того, що дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсії є протиправними, оскільки позивачі мають право на підвищення пенсії з урахуванням вище згаданих нормативних актів.
Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачі перебувають на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримують пенсію як пенсіонери Збройних Сил України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року, ст. 63 якого передбачено право на перерахунок пенсії у разі зміни розміру грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців.
Позивачі звернулись в червні-липні 2014 року до Пенсійного фонду України, Київського міського військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявами, де просили провести перерахунок пенсії з урахуванням зміненого посадового окладу, встановленого наказом Міністра Оборони України від 27.11.2013 року №814 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів ( військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України ) і наукових установ Збройних Сил України».
Однак, листом від 28.07.2014 року Міністерство Оборони України відмовило у вчиненні дій щодо перерахунку пенсій позивачам, посилаючись на те, що наказ Міноборони №814 не є підставою для проведення перерахунку пенсій, оскільки ніякого рішення про зміну розміру грошового забезпечення Кабінетом Міністрів України не приймалось.
Також, листом від 15.07.2014 року Київський міський військовий комісаріат відмовив у задоволенні заяви позивачів, в тому числі із наведених вище підстав, а також тому, що відповідач ГУ Пенсійного фонду України в м.Києві в 2013 році не проводило перерахунок пенсії та списки відповідних військовослужбовців до міського військомату не надходили, а тому підстав для видачі довідки про розмір грошового забезпечення немає.
Листом від 25.07.2014 року Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві, відмовило позивачам у проведенні вищезазначеного перерахунку призначеної пенсії з посиланням на те, що Кабінетом Міністрів України після 01.01.2008 року відповідне рішення не приймалося; підстави для перерахунку пенсій у зв`язку з виданням будь - яким міністерством власних наказів, зокрема згідно з наказом Міністра оборони України відсутні.
Вважаючи неправомірними дії відповідачів щодо перерахунку пенсії, позивачі звернулись з вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон) №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою ст. 51 цього Закону.
Кабінет Міністрів України в постанові від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу» надав право керівникам державних органів, в межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, встановлювати посадові оклади військовослужбовцям, особам рядового та керуючого складу, посади яких не передбачені цією Постановою - в розмірах затверджених зазначеною Постановою.
На виконання зазначеної постанови, Міністр оборони України наказом від 27.11.2013 року № 814 затвердив схему розмірів посадових окладів за основними типовими посадами військовослужбовців із числа керівного та наукового складу військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України.
Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі Міністру оборони України, визначати розміри посадових окладів, то наказ останнього є підставою для перерахунку пенсії, оскільки змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення цих осіб.
На підставі зазначених нормативних актів змінився й посадовий оклад за посадами, які обіймали позивачі, тому їх вимоги щодо перерахунку пенсії є обґрунтованими.
Зазначена правова позиція підтверджується постановами Верховного Суду України від 19.11.2013 року у справі № 21- 392а13 та від 01.07.2014 року у справі № 21-252а14, які відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми, та для всіх судів України.
Оскільки, у вказаних постановах Верховного суду України розглядалась справа щодо застосування наказу Міністра Оборони України від 28.07.2008 року №377, дію якого скасовано у зв`язку із прийняттям наказу від 27.11.2013 року №814 у аналогічних правовідносинах щодо нової схеми посадових окладів військовослужбовців, тому висновки цих постанов підлягають застосуванню до правовідносин по цій справі.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, адміністративний позов подано до суду 05.09.2014 року, а наведені позивачами підстави для поновлення їм строку звернення із позовом з 30.12.2013 року не являються поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги за період з 30.12.2013 року по 04.03.2014 року слід залишити без розгляду, задовольнивши позов частково з 05.03.2014 року, тобто в межах 6-ти місячного строку, що передує зверненню до суду із цим позовом.
З досліджених судовою колегією матеріалів справи також вбачається, що позовні вимоги до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню з підстав недоведеності її спричинення діями відповідачів, відсутності належних доказів, що підтверджують сам факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, діями або бездіяльністю кого вони заподіяні та у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що важливі для вирішення спору.
Призначення судово-психіатричної експертизи, про яку зазначає ОСОБА_2 у вимогах апеляційної скарги, в даному випадку, є необґрунтованим.
Крім того, позовні вимоги до відповідачів: Міністерства Оборони України та Пенсійного фонду України задоволенню не підлягають, оскільки позивачами не було доведено протиправність або бездіяльність вказаних органів держави стосовно позивачів та не зазначено в чому саме це полягає по відношенню до них.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
Доводи, наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_2 в апеляційних скаргах, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.
Твердження ОСОБА_2 стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно часткового задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату, Державної казначейської служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, тобто з 24.03.2015 року, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 24.03.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.