Справа № 804/18250/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми Імпекс", до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування державної реєстрації, -
Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ "СУМИ ІМПЕКС" зареєстровано за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Осіння, 2-Д, к.2, але за даною адресою не знаходиться та, всупереч вимогам ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців», не повідомило контролюючи органи про зміну місцезнаходження. За таких обставин, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач - Відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Дніпропетровського міського управління юстиції свого представника в судове засідання не направив. У поданих письмових заперечення відповідач зазначив, що взяття на облік та зняття з обліку реєстраційної справи здійснюється внаслідок реєстраційних дій передбачених статтею 14 Законом України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців», а отже, порушень з боку відділу Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції при постановці на облік ТОВ "СУМИ ІМПЕКС" не було, так як чітко було дотримані вимоги діючого законодавства. За таких обставин, відповідач просив у задоволені позову відмовити, а справу розглядати за відсутності його представника.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справ без особистої участі.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМИ ІМПЕКС" в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, просив розглянути справ без особистої участі.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СУМИ ІМПЕКС" зареєстровано Виконавчим комітетом Сумської міської ради 15.06.2012 року та включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з присвоєнням ідентифікаційного коду 38244760.
Судом також встановлено, що оперативним управлінням Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська проведена перевірка з питання відповідності юридичної адреси ТОВ "СУМИ ІМПЕКС" його фактичному місцезнаходженню. Перевіркою встановлено, що ТОВ "СУМИ ІМПЕКС" за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Осіння, 2-Д, к.2 не знаходиться. Фактичне місцезнаходження не встановлено, про що оперативним управлінням Лівобережної ОДПІ складена довідка від 08.08.2014 року № 120.
У відповідності до ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичним особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.
Згідно із ч.1 ст.19 цього Закону, у разі якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язані із змінами, що вносяться до установчих документів юридичної особи, або не підлягає державній реєстрації, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), подає (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі. Відповідно до ч.4 цієї ж статті Закону, державному реєстратору забороняється вимагати додаткові документи для внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, якщо вони не передбачені частинами першою-третьою цієї статті.
В силу положень ч.4 ст.53 зазначеного Закону особи, які подають державному реєстратору неправдиві відомості, які підлягають внесенню до ЄДР, несуть відповідальність, встановлену законом.
Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що одним із основоположних принципів державної реєстрації є заявочний принцип, тобто про створення юридичної особи, зміни, які відбулися у юридичної особи та припинення юридичної особи заявляється до органу державної реєстрації шляхом подання заявником певного пакету документів або шляхом отримання та виконання судового рішення щодо зобов'язання вчинити певні реєстраційні дії. За власною ініціативою орган державної реєстрації не має права здійснювати будь-які реєстраційні дії.
Таким чином, чинним законодавством на державного реєстратора не покладено обов'язок щодо перевірки наявності дійсної волі та волевиявлення осіб, достовірність фактів та подій, викладених в документах, що подаються заявником для проведення державної реєстрації.
Відповідно до ст.14 зазначеного Закону, якщо нове місцезнаходження юридичної особи розташоване на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, реєстраційна справа передається державному реєстратору за новим місцезнаходженням юридичної особи.
Державний реєстратор протягом десяти робочих днів з дати державної реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи зобов'язаний надіслати поштовим відправленням за описом реєстраційну справу державному реєстратору за новим місцезнаходженням юридичної особи. Державний реєстратор, який отримав реєстраційну справу, зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дати її прийому повідомити поштовим відправленням юридичну особу про зміну місцезнаходження реєстраційної справи та внести до Єдиного державного реєстру запис про зміну місцезнаходження реєстраційної справи.
Відповідно до п.1.1. ст.1 ПК України - Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає компетенцію контролюючих органів.
Пунктом 67.2. ст.67 ПК України встановлено право податкових органів на звернення до суду з вимогами про: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів. При цьому, право податкових органів звернутися до адміністративного суду щодо скасування реєстраційних дій, про внесення змін до відомостей про юридичну, що не пов'язані зі змінами до установчих документів, щодо скасування реєстраційних записів про зняття та взяття на облік - не передбачене Конституцією та законами України.
Суд звертає увагу, що податковий орган не вправі виходити за межі наданих законом повноважень, до яких не віднесено контроль за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб, у тому числі щодо дотримання порядку реєстрації, а вимоги про скасування реєстраційних дій, про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами до установчих документів, зміни складу або інформації засновників ТОВ "СУМИ ІМПЕКС" можуть бути пред'явлені до суду органом, що здійснює державну реєстрацію або учасником юридичної особи.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі викладеного, суд доходить висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова