Справа № 820/19900/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 р.Справа № 820/19900/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Тацій Л.В.
Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.
за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора прикордонної служби 3 категорії ВПС "Вільхуватка" старшини ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі № 820/19900/14
за позовом Інспектора прикордонної служби 3 категорії ВПС "Вільхуватка" старшини ОСОБА_1
до Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України
про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, Інспектор прикордонної служби 3 категорії ВПС "Вільхуватка" старшини ОСОБА_1 , 09.12.2014 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати наказ начальника Харківського прикордонного загону від 28.08.2014 року №204-ос; зобов`язати Харківський прикордонний загін звільнити з військової служби за контрактом, старшину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інспектора прикордонної служби З категорії - чергового відділення управління службою відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 III категорії (тип Б), в зв`язку із закінченням 28 серпня 2014 року строку контракту на підставі поданого 20 липня 2014 року рапорту.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі № 820/19900/14 адміністративний позов залишено без розгляду.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, незаконне та необґрунтоване.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у скарзі.
Відповідач у письмових запереченнях та поясненнях представника в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, наполягаючи на обґрунтованості висновків суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) /далі Конвенція/.
Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.
Колегія суддів також бере до уваги, що п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов.
Отже, ст. 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Стаття 13 Конвенції визначає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.
Колегія суддів бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Порядок розгляду та вирішення справ адміністративним судом визначений КАС України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Водночас, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, в порушення вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України не звернув увагу та не надав належної юридичної оцінки обставині щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 99 КАС.
Згідно із положенням ч.ч 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З урахуванням наведеного, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід з`ясувати яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.
Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ), тобто, відповідно до п. 15 ч.1 ст. 3 КАС, перебуває на публічній службі.
Згідно п.15 ч.1 ст. 3 КАС, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Прийняття громадян на публічну службу (військову), її проходження, звільнення з публічної (військової) служби - це публічно-правові правовідносини, які урегульовано спеціальними нормами законодавства України у зв`язку зі спеціальним статусом даної категорії громадян.
У відповідності до ч.3 ст. 99 КАСУ для звернення до суду щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Предметом оскарження у даній справі є наказ № 204-ос начальника Харківського прикордонного загону від 28.08.2014 року, яким старшині ОСОБА_1 продовжено строк контракту з 28 серпня 2014 року на період до оголошення демобілізації.
Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що позивача з оскаржуваним наказом ознайомлено 01.09.2014 року в телефонному режимі у відповідності до ч. 2 ст. 35 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, яким передбачено, що наказ може бути відданий, в тому числі, з використанням технічних засобів.
Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.
Колегія суддів відмічає, що судом першої інстанції не враховано, що ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України врегульовано порядок віддання й виконання наказів командирів, які пов`язані саме з виконанням військового обов`язку, та не врегульовує питання прийняття громадян на публічну службу (військову), її проходження, звільнення з публічної (військової) служби, в тому числі, продовження строку контракту військовослужбовця.
На вказані обставини суд належної уваги не звернув, та виніс ухвалу з помилковим застосуванням норм процесуального права, фактично обмеживши позивача у здійсненні прав, передбачених ст. 55 Конституції України.
Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо неповноти з`ясування обставин у справі і порушення судом при постановленні ухвали норм процесуального права обґрунтованими.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Інспектора прикордонної служби 3 категорії ВПС "Вільхуватка" старшини ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі № 820/19900/14 скасувати.
Справу за позовом Інспектора прикордонної служби 3 категорії ВПС "Вільхуватка" старшини ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу ст. 211 КАС України оскарженню не підлягає.
.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 24.03.2015 р.