Справа № 585/2891/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 р. Справа № 585/2891/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О., Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах і Роменському районі Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

06.08.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить визнати неправомірною відмову відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах і Роменському районі Сумської області (далі - пенсійний орган, УПФУ) щодо переведення його з одного виду пенсії - по інвалідності на інший - за віком та проведення перерахунку його пенсії з врахуванням періоду праці з 09.04.2007 року по 30.06.2014 року в ТОВ «Московський завод спеціалізованих автомобілів».

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2014 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судом визначено, що згідно із ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників СНД у сфері пенсійного забезпечення для встановлення права на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час набрання чинності справжньої Угоди. Оскільки право на пенсію позивач ОСОБА_1 вже набув, підстави для врахування стажу та заробітку, набутого ним у період 2007 - 2014 років на території РФ, відсутні.

Не погоджуючись з судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.04.2001 року отримує пенсію по інвалідності та з 20.02.2002 року перебуває на обліку в УПФУ (а.с. 16, 17).

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період часу: з 09.04.2007 року по 05.03.2008 року, 01.04.2008 року по 10.03.2009 року, 17.03.2009 року по 27.02.2010 року, 23.06.2011 року по 13.06.2011 року, 27.06.2011 року по 11.05.2012 року, 19.06.2012 року по 23.04.2013 року, 07.06.2013 року по 24.03.2014 року, останній працював у ТОВ «Московський завод спеціалізований автомобілів» (а.с. 8-12).

12.06.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення його з одного виду пенсії - по інвалідності на інший - за віком, у зв'язку із досягненням пенсійного віку. Також, позивач просив пенсійний орган обчислити його страховий стаж з урахуванням даних про працю у період з 09.04.2007 року по 30.06.2014 року в ТОВ «Московський завод спеціалізованих автомобілів», РФ, і при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врахувати заробітну плату, отриману в зазначений період часу.

Рішенням УПФУ, викладеним у формі листа від 14.07.2014 року № 4599/05-10 (а.с. 15), у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено. Пенсійний орган вважає недоцільним перехід пенсіонера із одного виду пенсії на інший, оскільки відсутні підстави для врахування страхового стажу і заробітку, набутого на території іншої держави.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції щодо необгрунтованності позовних вимог ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що 14.01.1993 року підписана Угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн.

Статтею 6 цієї Угоди передбачено, що трудовий стаж, у т. ч. стаж, який обчислюється в пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох сторін, взаємно визначається сторонами. Згідно зі ст. 12 Угоди вона набуває чинності з моменту її підписання сторонами (з 14.01.1993 року).

Відтак, період роботи позивача в ТОВ «Московський завод спеціалізованих автомобілів», РФ, зараховується до страхового стажу роботи для обчислення розміру його пенсії за віком.

Як вбачається із довідок про фактичну суму заробітку позивача ОСОБА_1, виданих 01.04.2014 року ТОВ «Московський завод спеціалізованих автомобілів», РФ, - із всіх сум, що включені до довідок, проведені відрахування до Пенсійного фонду РФ по встановленим тарифам (а.с. 13, 14). Отже, підстави для неврахування зазначених виплат (доходу) в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії відсутні.

Згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору не правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, тому судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Частиною 6 ст. 94 КАС України визначено, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, ухвалить нове судове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до адміністративного суду позивач ОСОБА_1 надав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 73,08 грн. (а.с. 1), до апеляційної скарги позивачем надана квитанція про сплату судового збору у розмірі 36,54 грн. (а.с. 53)

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 109,62 грн. у відшкодування, понесених судових витрат.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41, 94, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада року - скасувати з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Ром нах та Роменському районі Сумської області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, призначення пенсії за віком та перерахунку пенсії з врахуванням періо ду роботи ОСОБА_1 з 9 квітня 2007 року по 30 червня 2014 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Московський завод спеціалізованих автомобілів», яке знаходиться м. Москва Російської Федерації.

Зобов'язати Управління Пенсійного фон ду України в місті Ромнах та Роменському районі Сумської області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком шляхом призначення пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фон ду України в місті Ромнах та Роменському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням трудового стажу та заробітної плати, набутих за час роботи з 9 квітня 2007 року по 30 червня 2014 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Московський за вод спеціалізованих автомобілів», яке знаходиться м. Москва Російської Федерації.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 109 (сто дев'ять) грн. 62 коп. у відшкодування судових витрат.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Л.О. Донець

(підпис) Н.С. Водолажська

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 березня 2015 року