Справа № 820/18162/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.Справа № 820/18162/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П., Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту ФОП ОСОБА_1.), звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача - Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - Західна ОДПІ) від 30.10.2014 року № , прийнятого на підставі акту перевірки № 3411/20-33-17-02-07/НОМЕР_2 від 16.10.2014 року, яким за встановлені порушення пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання за платежем: штрафи та санкції по податку на доход фізичної особи, що сплачено податковим агентам, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на хибність висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки № 3411/20-33-17-02-07/НОМЕР_2 від 16.10.2014 року зазначає, що встановлене порушення ним пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України є безпідставним, оскільки за нормами Податкового кодексу він не є податковим агентом з податку на доходи фізичних осіб. Зазначає, що здійснені ним цивільно-правові правочини, а саме: оренда автомобілів, купівля комп'ютерної програми «М.Е. Doc» та отримання інформаційно-консультаційних послуг не є трудовими, а сторони договору не можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до пп. 14.1.195 та 14.1.222 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Західна ОДПІ в апеляційній скарзі, фактично посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що фахівцями Західної ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 05.09.2012 року по 21.08.2014 року дотримання вимог законодавства щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за період з 05.09.2012 року по 21.08.2014 року результати якої оформлено актом від 16.10.2014 року за № 3411/20-33-17-02-07/НОМЕР_2 (а.с. 16-29, далі - акт перевірки).

Згідно висновків вказаного акту перевірки позивачем, між іншим, порушено пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в результаті неподання у строки податкових розрахунків про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року.

Даного висновку контролюючий орган дійшов з огляду на встановлені в ході проведення перевірки обставини, а саме: у період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року ФОП ОСОБА_1 отримував послуги та виплачував дохід фізичним особам-підприємцям ОСОБА_2, ОСОБА_3 за оренду автомобілів, та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 за придбання комп'ютерної програми «M.E.Doc» та інформаційно-консультаційні послуги, однак відомості про доходи ФОП за формою 1-ДФ (податковий агент) за 1-4 квартали 2013 року та 1-3 квартали 2014 року терміном подання встановленого для квартального звітного періоду підприємцем до ДПІ не надано.

На підставі вище зазначеного акту перевірки керівником Західної ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № , яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем: штрафи та санкції по податку на доход ф/о, що спл. податк. агентам, із дох. платн. податку у вигл. з/п, санкції - 510 грн. (а.с. 46).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ФОП ОСОБА_1, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно п. 18.1. ст. 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Згідно з п. 1.2. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 № 1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784 (чинного до 01.04.2014 року) дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

Аналогічне положення міститься і в Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України21.01.2014 N 49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2014 р. за N 228/25005 чинному з 01.04.2014 року.

Згідно з п. 177.8 ст. 177 Податкового кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від операцій, здійснюваних в межах обраних ним видів діяльності, суб'єкт господарювання, який нараховує (виплачує) такий дохід, не утримує податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, який отримує такий дохід, надано копію свідоцтва про державну реєстрацію його як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Оскільки, в судовому порядку встановлено та підтверджено, що контрагенти позивача: ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності, що підтверджено наявними у матеріалах справи витягами та виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтвами про державну реєстрацію та свідоцтвами платників єдиного податку (а.с. 47-53) та є визначальним фактором для неутримання податку на доходи фізичних осіб суб'єктом господарювання, який має господарські відносини з такими фізичними особами - підприємцями, тому позивач не є податковим агентом по відношенню до вказаних фізичних осіб та звільнений від обов'язку подання щодо них розрахунків форми № 1 ДФ, в зв'язку з чим штрафні санкції за неподання таких розрахунків до нього застосовуватись не можуть.

Виходячи з вище викладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, передбачених п. 119.2. ст. 119 Податкового кодексу України, у відповідача не було, а отже податкове повідомлення - рішення Західної ОДПІ № від 30.10.2014 року є незаконним та таким що підлягає скасуванню.

Аналізуючи вищезазначене в його сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені апеляційної скарги і залишення оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, без змін.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) А.П. Бенедик

(підпис) Н.С. Водолажська

Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 23 березня 2015 року