Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015р. м. Київ К/800/39394/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Калашнікової О.В. Васильченко Н.В. Черпіцької Л.Т. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року у справі № 133/856/13-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, в якому просив поновити строк позовної давності, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до змін мінімального розміру пенсії за віком, які діяли з 01.01.2007 року та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області недоплачені позивачу кошти в період з 01.01.2007 року і по даний час, а також, в подальшому здійснювати йому доплату до пенсії, як учаснику бойових дій, з урахуванням змін розмірів мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 05.10.2006 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок розміру пенсії, як учаснику бойових дій, позовні вимоги були задоволені, зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням її підвищення на 150 % мінімальної пенсії за віком встановленої чинним законодавством. Також позивачем зазначено, що з 01.01.2007 року функції з призначення і виплати пенсій військовим пенсіонерам перейшли до компетенції Пенсійного фонду України і його територіальних підрозділів, які відповідно стали правонаступниками військових комісаріатів щодо здійснення обліку, призначення, проведення перерахунку пенсій військовим пенсіонерам, а значить на них покладався обов`язок по подальшому виконанню вказаного судового рішення. В зв`язку з тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області при виконанні рішення правозастосовного органу, йому нараховувались зменшені розміри доплати до пенсії, а саме, проводилися виплати в сумі 150 % від мінімальної пенсії за віком, яка діяла на 01.04.2006 року, він змушений був звернутися до суду, про роз`яснення змісту рішення, в частині його виконавця відповідачем. Своєю ухвалою від 28.07.2010 року судом було надано роз`яснення, що при виконанні Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішення суду про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 , необхідно керуватись статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в редакції викладеній від 22.10.1993 року, яка передбачає, що учасникам бойових дій пенсії підвищуються в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено в мотивувальній частині постанови від 05.10.2010 року. Вважаючи дії відповідача незаконними і такими, що обмежують його права і соціальні гарантії він неодноразово в досудовому порядку звертався щодо вирішення піднятого ним питання, як до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, так і Пенсійного фонду України, однак, відповідач обґрунтовуючи свої дії щодо здійснення перерахунку пенсії, відповідно до мінімального розміру пенсії за віком, передбачених чинним законодавством, надав позивачу 10.01.2011 року та 08.02.2011 року відповіді, з яких вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуто його звернення про часткове виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниця від 05.10.2006 року щодо підвищення пенсії, як учаснику бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком, без урахування змін мінімального розміру пенсії за віком з 01.01.2007 року, та зазначено, що мінімальна пенсія обраховується відповідачем виключно в розмірі 359 гривень, який діяв на час прийняття рішення суду, а значить підлягає до застосування при нарахуванні доплати до пенсії, як учаснику бойових дій і в подальшому. Вказані доводи відповідача позивач вважає протиправними.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 травня 2013 року позовні вимоги задоволено: поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області про зобов`язання здійснити дії щодо перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії позивача, відповідно до змін мінімального розміру пенсії за віком, які діяли з 01.01.2007 року і по час винесення постанови судом за результатом розгляду даного позову по суті; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити недоплачені позивачу кошти в період з 01.01.2007 року і по час винесення постанови судом за результатом розгляду даного позову по суті, а також, в подальшому здійснювати йому доплату до пенсії, як учаснику бойових дій, з урахуванням змін розмірів мінімальної пенсії за віком.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач є військовим пенсіонером-учасником бойових дій і має пільги, передбачені статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року, відповідно до якої учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії підвищується, в розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 05.10.2006 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок розміру пенсії, як учаснику бойових дій, позовні вимоги були задоволені, зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням її підвищення на 150 % мінімальної пенсії за віком встановленої чинним законодавством.

З 01.01.2007 року функції з призначення і виплати пенсій військовим пенсіонерам перейшли до компетенції Пенсійного фонду України і його територіальних підрозділів, які відповідно стали правонаступниками військових комісаріатів щодо здійснення обліку, призначення, проведення перерахунку пенсій військовим пенсіонерам, а значить на них покладався обов`язок по подальшому виконанню вказаного судового рішення.

В зв`язку з тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, при виконанні рішення правозастосовного органу, позивачу нараховувались зменшені розміри доплати до пенсії, а саме, проводилися виплати в сумі 150 % від мінімальної пенсії за віком, яка діяла на 01.04.2006 року, тобто, 359 гривень, відтак позивач звернутися до суду щодо роз`яснення змісту рішення в частині його виконавця відповідачем.

Своєю ухвалою від 28.07.2010 року судом було надано роз`яснення, що при виконанні Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішення суду про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 , необхідно керуватись статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 22.10.1993 року, яка передбачає, що учасникам бойових дій пенсії підвищуються в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено в мотивувальній частині постанови від 05.10.2006 року.

Вважаючи дії відповідача незаконними і такими, що обмежують його права і соціальні гарантії позивач неодноразово в досудовому порядку звертався щодо вирішення піднятого ним питання, як до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, так і Пенсійного фонду України.

В той же час, відповідач обґрунтовуючи свої дії щодо здійснення перерахунку пенсії, відповідно до мінімального розміру пенсії за віком, передбачених чинним законодавством, 10.01.2011 року та 08.02.2011 року надав позивачу відповіді, з яких вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуто звернення позивача про часткове виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниця від 05.10.2006 року щодо підвищення пенсії, як учаснику бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком, без урахування змін мінімального розміру пенсії за віком з 01.01.2007 року та зазначено, що мінімальна пенсія обраховується відповідачем в розмірі 359 грн., який діяв на час прийняття рішення суду, а значить підлягає до застосування при нарахуванні доплати до пенсії, як учаснику бойових дій і в подальшому.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, оскільки він неодноразово в позасудовому порядку намагався вирішити виниклий спір і лише в січні-лютому 2011 року він отримав відповідь Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, яку оскаржив в червні 2011 року. Також судом першої інстанції зазначено, що з врахуванням показників мінімального розміру пенсії за віком, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при обчисленні і проведенні перерахунку пенсії позивача повинно керуватись соціальними нормативами, встановленими нормативно-правовими актами, не допускаючи при цьому їх зменшення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підвищення до пенсії, як учаснику бойових дій з 01.07.2006 року виплачується позивачу згідно постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 05 жовтня 2006 року, що підтверджується матеріалами справи, а тому права на перерахунок пенсії у позивача немає. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, поновив позивачу строк звернення до суду без зазначення підстав для визнання причин пропуску строку звернення поважними та без винесення ухвали про поновлення строку. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що на час звернення до суду з даним позовом нарахування та виплата пенсії позивачу не може здійснюватися у спосіб запропонований ним, оскільки у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відсутні законодавчо встановлені норми для нарахування та виплати позивачу грошового утримання, що виплачується замість пенсії в розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2007 року та з урахуванням змін розмірів мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України частково погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відносно порушення позивачем строків звернення з адміністративним позовом колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статей 99, 100 Кодекс адміністративного судочинства України в редакції, чинній на момент звернення позивача 07.06.2011 року з позовом, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач неодноразово в позасудовому порядку намагався вирішити виниклий спір і лише в січні-лютому 2011 року він отримав відповідь Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, яку оскаржив в червні 2011 року.

Таким чином, оскільки позивач фактично отримав відповіді на свої заяви в січні-лютому 2011 року, тобто дізнався про неможливість врегулювання спору, відтак колегія суддів вважає, що фактично позивачем було порушено строки звернення з адміністративним позовом в незначній мірі, а відтак таке порушення не повинно вплинути на можливість надання судового захисту.

Колегія суддів зауважує, що дійсно судом першої інстанції було поновлено позивачу строк звернення не на стадії відкриття провадження у справі, як це передбачено Кодексом адміністративного судочинства України, а на стадії прийняття рішення. Разом з тим, дане процесуальне порушення не є вирішальним та не повинно слугувати саме по собі підставою для скасування судового рішення, за умови якщо воно прийнято у відповідності до законодавства.

Відносно суті заявлених вимог колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції, чинній до моменту прийняття Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 2939-IV від 05.10.2005 року, учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 2939-IV від 05.10.2005 року, було внесено зміни в статтю 12 та викладено її в редакції, яка передбачає, що пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені зміни до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", вступили в законну силу 01.07.2006 року.

Вказане положення Закону № 2939-IV не змінювалось, таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), у встановленому законом порядку не визнавалось.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: