Справа № 804/3155/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 р. Справа №804/3155/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсметалстіл» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
24 лютого 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсметалстіл» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у якому просить:
- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності ТОВ «Ресурсметалстіл», у тому числі зобов'язати відобразити в електронній базі даних «Податковий блок» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ТОВ «Ресурсметалстіл» зазначило у податковій декларації з податку на додану вартість.
В обґрунтування позову зазначено, що контролюючим органом допущено порушення оформлення акту перевірки, зокрема, не зазначено порушення якої норми встановлено перевіряючим, який зазначив лише загальний висновок. Позивач не погоджується із висновками перевірки, вважає їх поверховими, складеними без надання первинним документам належної оцінки та з перевищенням наданих податковому органу повноважень. Підстави для проведення перевірки були відсутні. Контролюючий орган не звертався до платника податків з приводу розбіжностей показників податкових зобов'язань та податкового кредиту, протиправно провів коригування.
Відповідач в судове засідання не з'явився, направив лише екранну копію із інформаційної бази щодо ТОВ «Ресурсметалстіл», згідно якої за період липень 2014 року відображено нарахування сум ПДВ платником податків, визначені відхилення сум ПДВ по операціям із ТОВ «Піраміда Сіріус», ТОВ «Укрелектростандарт», проте, сума ризикового кредиту визначена в розмірі 0 грн. Заперечення та документи на вимогу суду не надані.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Направлення та копія наказу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська вручені 24.10.2014 року під розписку директору ТОВ «Ресурсметалстіл» Нежащій Анні Володимировні.
Перевірка проводилась з 24.10.2014 року по 30.10.2014 року.
За результатами перевірки 06.11.2014 року складений акт №8768/22-03/38299212.
Згідно висновків акту перевірки:
Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними дій контролюючого органу щодо визнання правочинів, укладених позивачем із контрагентами такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, тобто по встановленню висновків в акті перевірки, суд зазначає, що такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до приписів статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин. Позивач фактично оскаржує дії по складенню акту та сам акт.
Проте, ані акт чи довідка перевірки, ані акт зустрічної звірки або акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, та такі документи не тягнуть наслідків для платника податків.
Акт податкового органу, складений за результатом перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу.
Висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків.
Відповідно, акти перевірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо протиправності актів перевірки, а так само дій щодо включення до актів перевірки будь-яких даних.
Зазначена позиція щодо вирішення по суті розглянутих позовних вимог викладена в постанові Верховного суду України від 10 вересня 2013 року у справі за позовом І.О. Верба до Державної фінансової інспекції у Волинській області, головного контролера-ревізора відділу інспектування у сфері матеріального виробництва та послуг Інспекції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити дії.
Поряд з цим, контролюючий орган, маючи в наявності спірний акт, має право відобразити факт складення такого акта в інформаційних базах, оскільки державний орган не може на власний розсуд вирішити долю документа, що складений його працівниками.
При цьому, судом встановлено, що за результатами даної звірки податкове повідомлення-рішення відносно платника податків не приймалось, а результати акту відображені в інформаційних базах податкового органу.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправними дії щодо проведення коригування та зобов'язання відповідача відновити показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ базі даних «Податковий блок», суд виходить із наступного.
З наданої екранної копії інформаційної бази «Податковий блок» вбачається, що за період липень 2014 року сума ризикового кредиту визначена на рівні 0 грн.
Відповідно до пункту 71.1 статті 71, пункту 74.1. статті 74 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань. Відповідно вказаного Кодексу, інформація може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Програмні продукти, які використовуються контролюючими органами, це інформаційна система «Податковий блок», Єдиний реєстр податкових накладних, АРМ «Митниця», АІС «Реєстри платників податків».
Згідно пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Акт перевірки фактично є документом, що фіксує процес та результат перевірки платників податків, та контролюючий орган в електронному вигляді фіксує факт та результати такої перевірки.
Складені акти та їх висновки не є рішеннями органу владних повноважень, не породжують для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права, обов'язки та законні інтереси. Такі акти фактично відображають результат здійснених заходів щодо перевірки додержання податкового законодавства, та їх висновки поряд з іншими доказами можуть бути предметом дослідження у судовому процесі.
Експлуатація ІС «Податковий блок» здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту, затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012 року №1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків. ІС «Податковий блок» містить декілька підсистем - автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: «Реєстрація платників податків», «Обробка податкової звітності та платежів», «Облік платежів», «Податковий аудит», а також «Скарга» та «Суди». Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі - ризикоорієнтованій системі адміністрування податків - «Аналітична система», за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту, побудувавши їх через запит.
Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонента системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватись, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури, які відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС «Податковий блок».
Отже, в ІС «Податковий блок» спеціально уповноваженими відповідальними особами територіальних органів Міндоходів щодо кожного окремого платника податків вносяться об'єктивні дані - податкова інформація; відомості щодо реєстрації платника податків, відомості щодо перебування його на обліку, дані податкової звітності платника податків (задекларовані), дані щодо фактичної сплати податків, результати податкового контролю та інша податкова інформація.
Інформація з ІС «Податковий блок» використовується територіальними органами Міндоходів, у тому числі під час проведення перевірок та звірок.
Тобто правовий статус ІС «Податковий блок» не визначено чинним законодавством.
Із системного аналізу норм Податкового кодексу України вбачається, що обов'язок платника податків щодо подання податкової декларації за звітний період кореспондується з обов'язком податкового органу щодо прийняття такої декларації та у випадку відсутності зауважень до її оформлення - відображення показників декларації у відповідних базах податкової звітності, зокрема інтегрованій картці платника податку.
З огляду на викладене, показники по платнику ПДВ в інтегрованій картці формуються на підставі даних, задекларованих платниками податків у податкових деклараціях з ПДВ, та їх зміна відбувається лише через виправлення помилки, попущеної при внесенні інформації у базу працівником контролюючого органу, подання платником податків коригуючої податкової звітності або узгодження податкового повідомлення-рішення.
Процес зіставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.
Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.
Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи, з огляду на те, що це є лише статистична інформація, яка без винесення податкового повідомлення-рішення, без змін відомостей інтегрованої картки платника податків, не призводить до порушення прав та інтересів платників податків. Вона слугує для відображення класу ризику відображених у податковому обліку операцій. Крім того, сума ризикового кредиту дорівнює 0 грн. за спірний період.
У разі використання такої інформації при прийнятті контролюючим органом рішень або здійснення певних дій їх правомірність може бути перевірена в судовому порядку за ініціативою платника податку, або його контрагентів, якщо такі рішення та дія прийняти/здійсненні відносно останніх з урахуванням такої податкової інформації.
Таким чином, наявність відповідної інформації в обумовленому програмному продукті органу податкової служби безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов'язків платника податків, тобто не породжує правових наслідків.
Такі дії, по суті, є лише збиранням податкової інформації податковим органом, що фіксується в акті перевірки, який виступає носієм такої інформації.
Отже, позивачем не доведено суду, які саме його права та охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вчинення відповідачем оскаржуваних дій, оскільки ані внесення відомостей в інформаційні бази, ані складення акту перевірки позивача як платника податків без винесеного та узгодженого податкового повідомлення рішення не можуть бути підставами для відповідних донарахувань.
В судовому засіданні встановлено, що для платника податків негативні наслідки відсутні, відповідні податкові повідомлення-рішення, якими був би збільшений платіж з ПДВ на підставі висновку акту не виносились, і в розглянутому випадку саме оскарження таких рішень було б належним способом порушеного, а не ймовірного права позивача та його неназваних контрагентів.
Судом встановлено відсутність коригувань сум нарахованих податкових зобов'язань або податкового кредиту по податку на додану вартість на підставі вищевказаного акту в інтегрованій картці платника податку на додану вартість.
Відповідно до наказу Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року №765 «Про затвердження Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.
За даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.
Інтегрована картка платника це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи. Форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки.
Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати.
Саме інформаційна база з оперативного обліку платежів відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, операції, що проводяться з коштами передоплати.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки не вбачається порушення прав та інтересів платника податків, інтегрована картка не містить змін, внесених на підставі зазначеного акту про неможливість проведення зустрічної звірки, отже відсутні порушені права та інтереси позивача.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо відсутності підстав для проведення перевірки, суд зазначає, що належним способом захисту права платника податків у такому випадку було б недопущення останнім контролюючого органу до перевірки, а не оскарження висновків акту у судовому порядку.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсметалстіл» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 24 березня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1