Справа № 369/1682/15-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1682/15-а
Провадження № 2-а/369/97/15
ПОСТАНОВА

іменем України

11.03.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дію, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1. Даний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,28га, яка була закріплена за її дідусем. Тому у вересні 2014 року вона звернулась до сільської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на передачу їй у власність земельної ділянки. Але сільська рада і по день подачі позову її заяву не розглянула, чим проявляє бездіяльність та порушує її права. Неодноразові звернення до відповідача результатів не дало та у відповідь сільська рада роз'яснювала, що вона має погодити межі з своїм сусідом ОСОБА_1

Просила суд визнати протиправною бездіяльність Хотівської сільської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,2489 га по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку; зобов'язати Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області винести на засідання чергової сесії Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та розглянути подану ОСОБА_3 заяву про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,2489 га по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку; зобов'язати Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати ОСОБА_3 дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,2489 га по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Просив задоволити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Суду пояснила, що заява розглядається також у відповідній комісії. При передачі земельної ділянки є необхідним погодження її меж з сусідніми землекористувачами та землевласниками. Позивачка і по день розгляду справи не погодила спільну межу з ОСОБА_1 Саме тому заява не може бути винесена на сесію ради. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2013 року визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу №12259975 від 05 листопада 2013 року позивачка зареєструвала своє право власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

08 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,2489 га по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку.

За ст. 118 ЗК України, в редакції статті, чинної на час звернення позивача до сільської ради, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, законом визначені вимоги до заяви, яка подається у відповідний орган, про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З пояснень сторін встановлено, що дана заява не розглядалась на сесії сільської ради та не приймалось відповідне рішення ні про надання дозволу, ні про відмову в наданні такого дозволу. Доводи представника відповідача, що вирішити дане питання не можливо через наявність спору між позивачкою та сусідом, оскілки законом встановлені строки розгляду таких заяв. З огляду на наведене, оскільки права позивача порушені та підлягають захисту, суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання сільську раду розглянути заяву на черговій сесії.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вказано, що згідно зі статтею 118 ЗК України питання про безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення фермерського господарства в межах норм за заявою громадянина із зазначенням бажаного розміру та мети одержання землі вирішується районною, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями щодо земель державної власності, а стосовно земель комунальної власності - сільською, селищною, міською радою.

У судовому порядку це питання вирішується в разі відмови зазначених органів у передачі земельної ділянки у власність для цієї мети в бажаному розмірі чи місці або в разі нерозгляду ними заяви.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вказано, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р. "Про фермерське господарство" питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

Оскільки суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування, та не є розпорядником земель, рішення ради про відмову в оформленні права власності не приймалось, тому вимоги про зобов'язання надати дозвіл є передчасними, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дію задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Хотівської сільської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,2489 га по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку.

Зобов'язати Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області винести на засідання чергової сесії Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та розглянути подану ОСОБА_3 заяву про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,2489 га по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку.

У решті позовних вимог відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя