Справа № 603/298/14-а 2-а/603/24/2014
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 р. Справа № 876/6677/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Монастирського районного суду Тернопільської області від 17.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Монастирської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання протиправним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2014 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним рішення відповідача від 31.03.2014 року про повернення надміру одержаних коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з 01.02.2013 року по 31.03.2014 року в сумі 23088,14 грн. на рахунок управління соціального захисту населення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.03.2014 року отримала повідомлення Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області про припинення виплати державної соціальної допомоги. Вказане рішення відповідача вважає протиправним в частині повернення коштів, оскільки при заповненні декларації нею не було вказано інформацію про транспортний засіб ВАЗ-2102, д.н.з. НОМЕР_1, так як вважала, що вже не є його власником, оскільки 31.10.2010 року нею було видано генеральну довіреність на вказаний автомобіль, відповідно до якої позивача надала право третім особам знімати з реєстраційного обліку транспортний засіб, підписувати договір та ін..

Постановою Монастирського районного суду Тернопільської області від 17.06.2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом не було взято до уваги ту обставину, що 31.03.2010 року нею було видано генеральну довіреність на вказаний транспортний засіб на ім'я гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4. Згідно даної довіреності, позивач надала вказаним особам право знімати з реєстраційного обліку транспортний засіб, підписувати договір, отримувати вручені від продажу або обміну транспортного засобу гроші та ін.. Після оформлення вказаної довіреності нею було передано зазначеним особам ключі, та технічний паспорт від автомобіля. З того часу вказаний автомобіль вибув із її володіння.

Вважає, що при прийнятті рішення про зобов'язання повернути переплачену суму надміру одержаних коштів в сумі 23088, 14 грн., відповідач не в повній мірі з'ясував усі обставини справи і не взяв до уваги той факт, що нею ненавмисно подано недостовірні дані та приховано інформацію, що не дало право застосовувати п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Приймаючи своє рішення відповідачем не було в повній мірі застосовано п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, який зазначає, що визначаючи обсяг надміру виплачених коштів та встановлюючи строки їх повернення орган праці та соціального захисту населення повинен був врахувати матеріальний стан сім'ї.

Відповідач у запереченні на апеляційну скаргу звертає увагу суду на те, що повернення виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, можливе лише в разі навмисного подання недостовірних даних, оскільки Порядком призначення і виплати держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям передбачено повернення надмірно виплачених сум державної соціальне допомоги не лише в разі навмисного подання недостовірних даних, але й у раз їх приховання.

Вважає, що факт навмисного приховування підтверджується тим, що в поясненні від 27.03.2014 року, наданому Монастириській міжрайонній державній фінансовій інспекції, ОСОБА_1 зазначила, що автомобіль не було внесено в декларацію, так як він був проданий як на металолом більш ніж 15 років тому вона про нього забула. Однак, 31.03.2010року позивачкою було видано довіреність на автомобіль ВАЗ-2102, державний номерний знак НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що суперечить поданому ОСОБА_1 поясненню (а.с. 66-75).

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 зверталась в Управління соціального захисту населення Монастириської РДА із заявами про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. До заяв надавались декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 05.02.2013 року, 06.08.2013 року, 04.02.2014 року. На підставі поданих заяв їй призначено соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та в період з 01.02.2013 року по 31.03.2014 року нараховано та виплачено 23088,14 грн..

З 17 лютого 2014 року Монастириською міжрайонною державною фінансовою інспекцією проводилась планова ревізія фінансово-господарської діяльності Управління соціального захисту населення Монастириської РДА за період з 01.07.2010 року по 31.01.2014 року.

За результатами даної ревізії виявлено подання позивачем неповних даних про доходи та майновий стан її сім'ї, а саме: в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 05.02.2013 року, 06.08.2013 року, 04.02.2014 року в розділі ІV подавались відомості про те, що у власності (володінні) її чоловіка рахується трактор колісний Т-25, 1975 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Згідно довідки Монастириського ВДАІ УМВСУ в Тернопільській області №4386 від 18.04.2014 року відповідно до даних інформаційної системи ДАІ за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Проте відповідно до інформації Підгаєцького Центру ДАІ №6103 УМВСУ в Тернопільській області від 25.03.2014 року №296, за ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль ВАЗ-2102, 1974 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується також довідкою Підгаєцького Центру ДАІ №6103 УМВСУ в Тернопільській області № 528 від 14.05.2014 року, автомобіль з обліку не знімався.

На адресу відповідача скеровано лист № 381, в якому містилася вимога щодо повернення позивачем в добровільному порядку зайво виплачених коштів (а.с.7). Доказів оплати зазначеної суми заборгованості відповідач суду не представив.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли, зокрема, з'ясовано, що у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Аналіз фактичних обставин справи вказує на те, що при звернення відповідача до органу праці та соціального захисту населення не було вказано у відповідних документах про наявність другого автомобіля; факт наявності вказаного автомобіля, що не заперечується відповідачем, виявлено під час проведення позивачем відповідної перевірки після здійснення виплат допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Окрім цього, покликання апелянта про повідомлення позивача про наявність другого автомобіля, фактичну відсутність вказаного автомобіля через те, що нею було видано генеральну довіреність на вказаний транспортний засіб на ім'я гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 та після оформлення вказаної довіреності нею було передано зазначеним особам ключі, та технічний паспорт від автомобіля матеріалами справи спростовуються, так як автомобіль ВАЗ-2102, на момент звернення в Управління соціального захисту населення, з обліку в ДАІ не знімався, а переданий іншим особам згідно генеральної довіреності.

Даний автомобіль 09.04.2014 року без зняття з обліку був переєстрований Івано-Франківським ВРЕВ на другу особу, і лише з 09.04.2014 року автомобіль ВАЗ 2102, 1974 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 за ОСОБА_1 не числиться.

Інші доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 41, 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Монастирського районного суду Тернопільської області від 17.06.2014 року у справі № 603/298/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль