Справа № 761/2076/14-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/2076/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк А.І.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУПФУ в м. Києві) про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців та зобов'язання здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 22.05.2012 р. №21/3/2-1515/1284, з 01.04.2012 р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року позов в частині вимог за період з 01.04.2012 р. по 15.07.2012 р. залишено без розгляду.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року позов задоволено, визнано протиправними дії ГУПФУ в м. Києві щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії та зобов'язано з 16.07.2012 року здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення від 22.05.2012 р., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355, з врахуванням проведених виплат.

На вказану постанову ГУПФУ в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач є пенсіонером Служби безпеки України, перебуває на пенсійному обліку в ГУПФУ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2009 р.

На підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 22.05.2012 р. №21/3/2-1515/1284, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, позивач звертався до ГУПФУ в м. Києві із заявою від 05.12.2013 р. про перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру грошового забезпечення.

Листом ГУПФУ в м. Києві від 17.12.2013 р. №31336/12/ж-2758 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 цього Закону.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказує на рішення суб'єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як на підставу для перерахунку пенсії, а пов'язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення.

Як вбачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 24.04.2012 р. по справі №21-84а12.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно матеріалів справи, при визначенні пенсії позивача за вислугу років відповідачем враховано: посадовий оклад - 1472,00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 35% - 560,70 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі - 2787,02 грн., а всього 4949,72 грн.

Відповідно до довідки від 22.05.2012 р. №21/3/2-1515/1284 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір грошового забезпечення позивача за посадою на день звільнення зі служби, станом на 01.04.2012 р. становить: посадовий оклад - 1472,00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 35% - 560,70 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби - 2162,70 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 220,80 грн., надбавка військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність - 736,00 грн., надбавка військовослужбовцям підрозділів "А" Служби безпеки України - 1602,00 грн., преміювання - 1643,65 грн., а всього 8527,85 грн.

При цьому, висновок відповідача про те, що у даному випадку частина 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не застосовується, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012 р. передбачено підвищення пенсії у відсотковому відношенні до розміру пенсії, а не перерахунок у зв'язку зі зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення військовослужбовців, - є помилковим.

Таким чином, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено обґрунтованість відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, згідно довідки про розмір грошового забезпечення від 22.05.2012 р. №21/3/2-1515/1284.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначав в позовній заяві позивач, він з 2012 року щомісячно отримував пенсію за вислугу років в неналежному розмірі, що вважає протиправним, а тому він знав, або повинен був знати про порушення свого права із моменту отримання таких виплат, проте у встановлений законом строк правом на звернення до суду не скористався та не був позбавлений такого права, оскільки не надав суду жодних доказів про наявність поважних причин пропущення строку, а тому позов підлягає задоволенню в межах строку встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, а саме з 16 липня 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову саме з 16.07.2012 р., а тому апеляційну скаргу ГУПФУ в м. Києві необхідно задовольнити частково, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року - змінити: в абзаці 3 резолютивної частини постанови слова "починаючи із 16 липня 2012 року" змінити на "починаючи з 16 липня 2013 року", оскільки постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права. В решті постанову - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 201, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року - змінити: в абзаці 3 резолютивної частини постанови слова "починаючи із 16 липня 2012 року" змінити на "починаючи з 16 липня 2013 року".

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.