Справа № 808/692/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2015 рокусправа № 808/692/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування рішення №080380 від 01 червня 2013 року про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 березня 2013 року начальником ВКМСД Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області Зіненком Д.В. та оперуповноваженим ВКМСД Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області Добрановим Е.О., на виконання наради керівництва МВС України від 28 лютого 2013 року № 3326/чн "Про стан профілактики адміністративних правопорушень, які вчинені неповнолітніми і пов'язані з вживанням алкогольних напоїв у громадських місцях" проводились заходи по профілактиці, виявленню та документуванню правопорушень пов'язаних з продажем дітям алкогольних напоїв та тютюнових виробів. З метою документування вказаних правопорушень, як додаткових засіб використовувалась відеозйомка цифровою камерою "СОНИ". Під час проведення вказаних заходів виявлений факт порушення вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", розташованому за адресою АДРЕСА_1. На час виявлення адміністративного правопорушення у вказаному магазині обов'язки продавця виконувала ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Про зазначені обставини, начальником ВКМСД Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області Зіненком Д.В., складено рапорт від 12 березня 2013 року.

Постановою № 206 від 24.04.2013 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 510,00 грн., за продаж пива та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

ОСОБА_4 оскаржувала винесення постанови від 24 квітня 2013 року № 206 про накладення адміністративного стягнення у судовому порядку до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2013 року по справі № 310/4426/13-а у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено повністю. Дане рішення набрало законної сили 28 серпня 2013 року. Зазначену постанову обґрунтовано виною ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП, та призначення покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

01 червня 2013 року на підставі матеріалів перевірки ВКМСД Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 21 березня 2013 року та у зв'язку з продажем тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, вирішено згідно з абзацом 8 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосувати до ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 вважаючи рішення № 080380 від 01 червня 2013 року незаконним та таким, що підлягає скасування звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 2 частини першої статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 15-3 зазначеного Закону продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Абзацом 9 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Отже, положеннями статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" заборонено продаж пива та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років та встановлено відповідальність для суб'єктів господарювання за невиконання вимог зазначеної статті у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Факт допущення позивачем зазначеного порушення підтверджується наявною в матеріалах справи копією матеріалів перевірки позивача проведеної ВКМСД Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначається Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Крім того, наявним у матеріалах справи витягом з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців № 17017484 від 15 серпня 2013 року, встановлено, що РУД САТ ДПС України у Запорізькій області припинено лише 15 серпня 2013 року.

Таким чином, органом уповноваженим приймати рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" є РУД САТ ДПС України у Запорізькій області.

Отже, твердження позивача щодо невірної форми винесення рішення спростовуються вищезазначеними нормативними актами.

До того ж, продавця магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" ОСОБА_4 притягнено за продаж пива та цигарок неповнолітній особі постановою № 206, яка набрала законної сили після оскарження у судовому порядку.

Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлено правомірність адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за адміністративний проступок, у зв'язку з чим у податкового органу наявні усі підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6 800,00 грн., передбаченого Законом № 481/95-ВР.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що рішення № 080380 від 01.06.2013 року винесено з порушенням норм ст. 58 Податкового кодексу, є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Аналізуючи податкове законодавство, вбачається імперативний характер ст. 58 Податкового кодексу України, де зазначено, що контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Тому прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні Податкового кодексу України в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме Податковому кодексу України.

Приписи статті 17 Закону у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами Податкового кодексу України.

Зазначене стосується також і норм зазначеного раніше Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам Податкового кодексу України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до Кодексу.

Тому з 1 січня 2011 року (від часу набрання чинності Податковим кодексом України) у контролюючих органів в розумінні Податкового кодексу України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов'язання.

Водночас у разі прийняття цими органами рішення щодо визначення платникові податків штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке рішення за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню, судам варто виходити з такого.

Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Запропонований підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

В силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність своїх дій, прийнятого рішення та розпорядження.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко