Справа № 826/20379/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 березня 2015 року м. Київ№ 826/20379/14
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження питання стосовно доцільності закриття провадження в частині позовних вимог у справі

за позовом ОСОБА_1
до Київської міської державної адміністрації Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про встановлення, що використання земельної ділянки АДРЕСА_1 здійснюється ОСОБА_2 не за цільовим призначенням; припинення права ОСОБА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку серія КВ № 135775 у зв'язку з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням; визнання недійсним пункт 74 рішення Київської місткої ради від 16.03.2006 року № 245/3336 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд»; встановлення, що ділянка АДРЕСА_1 переходить (повертається) у власність територіальної громади м. Києва та є територією, що забезпечує встановлені законодавством між будинкові розриви між садибним будинком АДРЕСА_1 та не підлягає забудові; зобов'язання Київську міську раду відновити поверхню зазначеної земельної ділянки шляхом засипання та утрамбування котловану; зобов'язання Київську міську державну адміністрацію здійснити підготовчі дії, спрямовані на перехід права власності, а саме: розробити та затвердити у зв'язку зі зміною власника та обмеженнями використання земельної ділянки АДРЕСА_1, нову необхідну технічну документацію, що є підставою для внесення змін до Державного земельного кадастру, як відомості про зміну власника та відомості про обмеження у використанні цієї земельної ділянки; подати документацію із землеустрою до адміністратора Державного земельного кадастру державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», для внесення відомостей до Державного земельного кадастру; зобов'язати Київську міську раду як власника земельної ділянки АДРЕСА_1 або уповноважений нею орган після державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі звернутись до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для проведення реєстрації речових прав на земельну ділянку.

В судовому засіданні з урахуванням положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглядаючи справу в порядку письмового провадження суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про припинення права ОСОБА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку серії КВ № 135775 у зв'язку з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Основною ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є те, що у цих відносинах домінує публічно-правовий інтерес (прагнення забезпечити блага, які мають загальносуспільну вагу, тобто блага, що є важливими не лише для однієї окремої особи, а для значної кількості людей - громади, суспільства).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Як вказувалось вище позивачем заявлено, крім іншого позовну вимогу про припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селиш та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації (в даному випадку отримання свідоцтва про право власності на майно) вичерпують свою дію.

Після отримання Державного Акту про право власності на земельну ділянку у третьої особи - ОСОБА_2 виникло право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, а вирішувати питання про позбавлення власника права власності без залучення його в якості відповідача у справі неможливо, оскільки це прямо протирічить Конституції України, ст. 41 якої передбачено, що право приватної власності є непорушним. Спір про право повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства в загальному місцевому суді в порядку ЦПК України. Крім того, вказаний документ є правоустановлюючим документом, який завідчує право власності, а отже вказаний акт не може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства. Правовідносини щодо видачі та скасування державного акту на право власності не мають публічно-правового характеру, а випливають з цивільних відносин реалізації права власності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. При цьому, згідно ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи вищенаведене, суд відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 157 КАС України закриває провадження у справі № 826/20379/14 в частині позовних вимог про припинення права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку та роз'яснює позивачу про вирішення вказаних вимог в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.157, ст.158, ст.160, ст.165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 826/20379/14 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання недійсним пункт рішення Київської міської ради та зобов'язання вчинити дії закрити в частині позовних вимог про припинення права ОСОБА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку серії КВ № 135775.

2. Роз'яснити позивачу про його право на звернення до місцевого загального суду з вищевказаною вимогою, в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

3. Вказати позивачу, що повторне звернення із аналогічними позовними вимогами в частини яких закрито провадження до адміністративного суду не допускається.

Ухвала набирає законної сили, в порядку передбаченому ст.254 КАС України. Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя В. І. Келеберда