Справа № 464/4282/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 березня 2015 року м. Київ В/800/1487/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Іваненко Я.Л. , Ситников О.Ф. , Олексієнко М.М. , Заїка М.М. , перевіривши заяву представника ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про поновлення виплати пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд ухвали судді Вищого адміністративного суду України від 12.12.2014р., прийнятої у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про поновлення виплати пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень в адміністративних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ст. 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який відповідно до положень ст.ст. 239-2, 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно з положеннями ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171 1 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.12.2014р. представник ОСОБА_2 посилається на те, що судом касаційної інстанції при розгляді справ у подібних правовідносинах по різному застосовані норми матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Так, у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про поновлення виплати раніше призначеної пенсії Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12.12.2014р. відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 27.06.2013р., залишену без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014р., якою позов задоволено частково, зобов'язано відповідача поновити позивачу виплату раніше призначеної пенсії, починаючи з 12.12.2012р. Суд касаційної інстанції, погодився з висновками судів про відсутність підстав для задоволення позову за попередні періоди.

Разом з тим, в постанові Вищого адміністративного суду України від 05.09.2013р., на яку посилається заявник як на підставу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, по-іншому застосовані норми матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Постановою Вищого адміністративного суду України від 05.09.2013р. суд дійшов висновку про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в м.Севєродонецьку Луганської області щодо відмови пенсіонеру у відновленні виплати пенсії пенсіонеру за час проживання за кордоном з 07.10.2009р. та зобов'язано відповідача поновити виплату пенсії з 07.10.2009р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р. щодо неконституційності вказаних положень.

Таким чином, зі змісту вказаних судових рішень суду касаційної інстанції, ухвалених за наслідками розгляду справ у подібних правовідносинах, вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для допуску справи до провадження.

Керуючись ст.ст. 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Допустити до перегляду Верховним Судом України справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про поновлення виплати пенсії.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Іваненко Я.Л.

Ситников О.Ф.

Олексієнко М.М.

Заїка М.М.