Справа № 826/850/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 березня 2015 року № 826/850/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Фіш"
доДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.10.2014р. № , від 09.10.2014р. № , від 09.10.2014р. №
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Фіш" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.10.2014 р. № , від 09.10.2014р. № , від 09.10.2014р. № .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що податковим органом необґрунтовано прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.10.2014р. № , від 09.10.2014р. № , від 09.10.2014р. № , оскільки позивачем самостійно виявлені помилки у податкових деклараціях з ПДВ, отже застосування штрафних санкцій є протиправним.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до служби діловодства суду 26.02.2015р. відповідачем було подано заперечення на позов, мотивація яких співпадає з викладеним в акті перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 52 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 26.02.2015 р. за згодою позивача судом було здійснено заміну первинного відповідача - ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на належного відповідача - ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд в судовому засіданні 26.02.2015 р. року дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 09.10.2014р. № позивачу збільшено грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 666 905,00 грн. та застосовано штрафні санкції з цього податку у розмірі 166 726,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 09.10.2014р. № позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмір 318 756,00 грн. та застосовано штрафні санкції з цього податку у розмірі 79 689,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 09.10.2014р. № позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за лютий 2014 р. у розмірі 159 737,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі висновків Акта від 22.09.2014 р. №1051/26-54-15-01-15 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ "Атлантіс Фіш" бюджетного відшкодування податку на додатку вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ в наступних (звітних) податкових періодах та за лютий 2014 р.

За результатами перевірки податковим органом було встановлено порушення позивачем вимог п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п.200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст.200, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого: завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий 2014 року на суму 159 737,00 грн.;

завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань, з податку на додану вартість в наступних звітних (податкових) періодах за лютий 2014 року на суму 318 756,00 грн. та завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий 2014 р. у сумі 159 737,00 грн.;

занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету у сумі 666 905,00 грн., в т.ч. за січень 2014 року на суму 535 171,00 грн., за лютий 2014 року на суму 131 734,00 грн.

Так перевіркою було встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ за:

- січень 2014 року податкову накладну від 30.12.2013р. № 19 на загальну суму 3 123 559,15 грн. (в т.ч. ПДВ 520 593,19 грн.), виписану ТОВ «БЕСТ СІ ФУДЗ», та згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2014 року (реєстраційний № від 16.07.2014р.) відображено збільшення суми податкового кредиту на суму 333 333,33 грн. із зазначенням в додатку 5 до вказаного уточнюючого розрахунку ІПН постачальника ТОВ «БЕСТ СІ ФУДЗ». Відповідні коригування до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за відповідний період позивачем не внесено;

- лютий 2014 року податкову накладну від 26.02.2014 № 26 на загальну суму 748 825,97 грн. (в т.ч. ПДВ 124804,33 грн.), виписану ТОВ «БЕСТ СІ ФУДЗ», та згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2014 року (реєстраційний № від 16.07.2014) відображено збільшення суми податкового кредиту на суму 166 666,67 гривень. Відповідні коригування до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за відповідний період позивачем не внесено.

Податкові накладні від 30.12.2013 р. № 19 на загальну суму 3 123 559,15 грн. (в т.ч. ПДВ - 520 593,19 грн.) та 26.02.2014р. № 26 на загальну суму 748 825,97 грн. (в т.ч. ПДВ - 124 804,33 грн.), виписані ТОВ «БЕСТ СІ ФУДЗ», не зареєстровані в Єдиному реєстрі податковий накладних. Крім того, позивачем не подано заяву із скаргою на постачальника товарів ТОВ «БЕСТ СІ ФУДЗ» (додаток 8 до податкових декларацій з ПДВ за січень 2014 року та лютий 2014 року).

Дослідивши надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

В липні 2014 р. позивачем було виявлено факт заниження суми податкового кредиту в податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень 2014 р. на суму 333 333,35 грн. та лютий 2014 р. на суму 166 665,67 грн.

16.07.2014 р. позивачем до ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з необхідними додатками за період січень, лютий, березень, квітень 2014 р.

18.07.2014 р. до ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві позивачем було надано пояснювальну записку за № 49 від 17.07.2014р. щодо причин подання уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ за січень 2014р., лютий 2014р., березень 2014р. та квітень 2014р. В пояснювальній записці позивач вказав на занижену суму податкового кредиту, що віднесена до податкового кредиту при складанні податкових декларацій з ПДВ та були надані копії податкових накладних, в т.ч.:

- податкова накладна № 19 від 30.12.2013р., отриманої від ТОВ «БЕСТ СІ ФУДЗ» () на суму 5 123 559 грн. 15 коп. (в т.ч. ПДВ 853 926 грн. 54 коп.), яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

- податкова накладна № 26 від 26.02.2014р., отриманої від ТОВ «БЕСТ СІ ФУДЗ» () на суму 1 748 825 грн. 97 коп. (в т.ч. ПДВ 291 471 грн. 00 коп.), яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В уточнюючому розрахунку за лютий 2014 р., поданий 16.07.2014р., позивачем були помилково відображені уточнюючі показники (графа 5) в рядках 23 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 3 ДЗ) (рядок 23.1 + рядок 23.2):» та 23.2 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних (податкових) періодах» на суму 318 756 грн. Цей показник потрібно було віднести до графи 5 рядка 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду». В свою чергу в зв'язку з помилковим заповненням рядка 23 до Уточнюючого розрахунку позивачем не подано відповідно до додатку «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ), який є невід'ємною частиною податкової звітності. Також в уточнюючому розрахунку було невірно відображені дані в Додатку «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту» в розрізі контрагентів (Д5), після чого 17.07.2014 р. було подано незаповнений уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ з відкоригованим Додатком «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту» (Додаток 5). Для виправлення значення, яке відображене в графі 5 рядків 23 та 23.2 уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок підприємством 28.08.2014р. було відправлено наступний уточнюючий розрахунок з відповідними додатками, в якому були заповнені тільки рядки 23.2 та 24.

Посадовими особами податкового органу було не визнано останній уточнюючий розрахунок, поданий 28.08.2014 р. в зв'язку з порушенням порядку заповнення та подання податкової звітності (лист ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014р. № 18322/10/26-54-15-0118(В).

У податкових деклараціях з ПДВ за січень та лютий 2014 року позивачем помилково до складу податкового кредиту віднесено занижену суму ПДВ на підставі податкових накладних від 30.12.2013 р. № 19 на загальну суму 5 123 559,15 грн. (в т.ч. ПДВ 853 926,54 грн.) та від 26.02.2014р. № 26 на загальну суму 1 748 825,97 грн. (в т.ч. ПДВ 291 471,00 грн.), які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних про що свідчать копії доданих до скарги витягів з реєстру. У зв'язку із зазначеним позивачем подано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до п.п. 6 п. 4 розділу 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 за № 2094/24626 (далі - Порядок № 678), якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду). Якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації подається додаток 2. Платники, які заповнили рядок 22 декларації та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації додаток 3. Значення рядка 3 додатку 3 переноситься до рядка 23 декларації за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється v рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації.

Пунктом 21 розділу III Порядку № 678, визначено, що у разі відмови постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) до декларації додаються заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) за формою згідно з (Д8) (додаток 8) та копії документів, передбачених пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу.

Платники, які подають податкову звітність в електронному вигляді, подають копії таких документів окремо у порядку, визначеному для подання податкової звітності у паперовому вигляді.

Відповідно до п. 201.15 cт. 201 Податкового кодексу, платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.

У п. 10 розділу І Порядку № 678 визначено, що до податкової звітності з податку на додану вартість належать:

- податкова декларація з податку на додану вартість уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок;

- копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді;

- розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Згідно з п. 1 розділу І Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 № 708, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.12.2013 за № 2118/24650 (далі - Порядок № 708, виправлення помилки в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється методом "сторно " за правилами, передбаченими для бухгалтерського обліку, у момент виявлення такої помилки. Коригування помилкових записів у Реєстрі не призводить до потреби формування нових (уточнюючих) реєстрів.

Відповідно до п. 2 розділу V Порядку № 708 при виправленні помилки методом "сторно" до Реєстру одночасно вноситься два записи: помилковий запис із знаком та правильний запис із знаком "+". Метод "сторно" здійснюється шляхом зворотного запису на величину помилки в тому звітному періоді, у якому вона виявлена. При здійсненні такого зворотного запису платником податку: в колонці 1 розділів І та/або II Реєстру зазначається порядковий номер запису; в колонках 2-6 розділу І та/або колонках 2-7 розділу II Реєстру дублюються реквізити документа, кількісні показники якого сторнуються; у відповідних колонках 7-12 розділу І та/або колонках 8-16 розділу II Реєстру кількісні показники зазначаються з відповідним знаком "+" чи При цьому, якщо виправлення помилки потребує подання платником податку уточнюючого розрахунку, то до виду документа додається літера "У" (наприклад: ПНПУ). Крім того, запис щодо включення показників такого документа до уточнюючого розрахунку зазначається окремим рядком у рядку "З них включено до уточнюючих розрахунків за звітний період " Реєстру.

Пунктом 123.1 cт. 123 Податкового кодексу встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з ІС «Перегляд результатів співставлення» АІС «Податковий блок», позивачем включено до реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за січень та лютий 2014 року податкові накладні від 30.12.2013 № 19 на загальну суму 3 123 559,15 грн. (в т.ч. ПДВ 520 593,19 грн.) та від 26.02.2014 № 26 на загальну суму 748 825,97 грн. (в т.ч. ПДВ 124 804,33 грн.).

Подання податкової звітності з ПДВ з урахуванням встановлених вимог щодо коригування помилкових записів у поданих до ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві реєстрах позивачем не здійснювалось.

У зв'язку з порушенням позивачем порядку заповнення та подання податкової звітності, відповідачем правомірно не визнано останній уточнюючий розрахунок, поданий позивачем 28.08.2014 р.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем не спростовують висновків Акта перевірки, позивачем не доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 09.10.2014р. № , від 09.10.2014р. № , від 09.10.2014р. № прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені податковим органом, спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 52, 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Фіш" відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук