Справа № 806/3974/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015р. м. Київ К/800/44975/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В., Васильченко Н.В., Черпіцької Л.Т. розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою Житомирського національного агроекологічного університету на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року у справі № 806/3974/13-а за позовом Житомирського національного агроекологічного університету до Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення від 21.02.2013 року №2, -

встановила:

Житомирський національний агроекологічний університет звернувся до суду з адміністративним позовом до Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 21.02.2013 року №2 в частині повернення коштів, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням) у сумі 27789,41 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у сумі 13894,71 грн.

Власні вимоги мотивував тим, що у жодному чинному нормативно-правовому акті та у договорі від 09.02.2012 року, укладеному з відповідачем, не передбачено, що власник санаторію-профілакторію за власний рахунок здійснює оплату праці працівників санаторію-прафілакторію під час літніх канікул студентів, а також у період між заїздами, якщо період складає більше 2 днів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем подано письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких він просив залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 9 лютого 2012 року між Житомирським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Житомирським національним агроекологічним університетом укладено договір на часткове фінансування Санаторію - профілакторію в 2012 році за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідачем в період з 22 січня 2013 року по 4 лютого 2013 року була проведена планова перевірка цільового використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, за результатами якої складено акт від 4 лютого 2013 року, згідно з висновками якого встановлено порушення порядку використання коштів Фонду, зокрема: п. 2.6 Порядку часткового фінансування санаторіїв - профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року №16, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.04.2009 року №394/16410 (далі по тексту - Порядок № 16) та п. 3.4.27 Договору від 09.02.2012 року, згідно якого санаторій має здійснювати між заїздами перерву до 2 днів для проведення санітарної обробки приміщень.

У зв'язку із цим 21 лютого 2013 року Житомирським обласним відділенням Фонду соціального страхування було прийнято Рішення №2, в якому зазначено, що до Фонду підлягає поверненню сума страхових коштів використаних неправомірно 30917,34 грн., а також вирішено застосувати до Житомирського національного агроекологічного університету, фінансові санкції в розмірі 50% 15458,67 грн., за порушення порядку використання страхових коштів Фонду.

Відмовляючи у задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуване рішення № 2 від 21 лютого 2013 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій до ЖНАЕУ, за порушення порядку використання страхових коштів, в частині повернення коштів, використаних не за цільовим призначенням в розмірі 27789,41 грн. та нараховані фінансові санкції, прийнято відповідачем правомірно.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

На час виникнення спірних правовідносин правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей було врегульовано Законом України від 18 січня 2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 34 вказаного Закону забезпечення оздоровчих заходів (оплата путівок на санаторно-курортне лікування застрахованим особам та членам їх сімей, до дитячих оздоровчих закладів, утримання санаторіїв-профілакторіїв, надання соціальних послуг у позашкільній роботі з дітьми, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків) віднесено до видів матеріального забезпечення та соціальних послуг, які надаються за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» за рахунок коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, у межах асигнувань, що визначаються щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний фінансовий рік, здійснюється часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій, утримання дитячо-юнацьких спортивних шкіл, дитячих оздоровчих таборів і позашкільного обслуговування, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків, в порядку, визначеному правлінням Фонду.

Зі змісту пункту 1.4 Порядку часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року № 16 (далі по тексту - Порядок № 16) вбачається, що за рахунок коштів Фонду передбачаються витрати (часткове фінансування) на харчування, лікування, культобслуговування, проведення медичних консультацій спеціалістами, оплату праці та підвищення кваліфікації медичних працівників санаторіїв-профілакторіїв, які утримуються за рахунок коштів Фонду, оплату послуг та інших видатків.

Відповідно до пунктів 2.3 та 2.6 названого Порядку санаторій-профілакторій підприємств, установ та організацій функціонує як заклад стаціонарного, амбулаторного без харчування та змішаного типу із стаціонарною і амбулаторною формами обслуговування з безперервним або сезонним графіком роботи.

Термін санаторно-курортного лікування хворих у санаторії-профілакторії становить 18, 21 або 24 дні.

В силу положень пункту 3.1 Порядку №16 часткове фінансування санаторію-профілакторію підприємства, установи та організації за рахунок коштів Фонду здійснюється відповідно до кошторису санаторію-профілакторію підприємства, установи, організації, що частково фінансується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за формою 15-ФСС з ТВП, заповненого згідно з додатком 1 до цього Порядку.

За змістом пункту 3.2.2 наведеного Порядку фонд оплати праці працівників санаторію-профілакторію, що утримуються за рахунок коштів Фонду, є однією зі складових кошторису. При обчисленні заробітної плати працівників санаторіїв-профілакторіїв застосовуються умови оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення.

Судами встановлено, що згідно п. 3.4.27 з умовами Договору від 9 лютого 2012 року, позивач, мав здійснювати між заїздами перерву до 2 днів для проведення санітарної обробки приміщень.

Водночас, позивачем у чотирьох випадках, перерви між заїздами становили більше двох днів, при цьому, судами встановлено, що заробітну плату своїм працівникам позивач виплатив за рахунок коштів Фонду, чим порушив умови вказаного вище Договору та пункту 2.6. Порядку №16.

При цьому в силу вимог пункту 5.2 Порядку № 16 кошти Фонду, що були витрачені санаторієм-профілакторієм з порушенням вимог цього Порядку, повинні бути повернені на рахунок виконавчої дирекції відділення Фонду в десятиденний строк з дня отримання відповідного рішення.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Виходячи з наведеного, враховуючи встановлені обставини щодо порушення позивачем вимог законодавства, судова колегія вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій щодо правомірності прийняття відповідачем спірного рішення та відсутності у зв'язку з цим підстав для задоволення вимог позивача.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Житомирського національного агроекологічного університету залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді