Справа № 804/597/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2015 р. Справа № 804/597/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Потіп О.М.,
представників позивача: Болдирєвої В.П., Саєнко А.Л., Кабак Л.М.,
Коська Ю.В., Галагур З.А., Клєцького О.В.,
представників відповідача: Лебідя О.П., Яковенка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця»
до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області
про визнання незаконною та скасування вимоги в частині, -
Державне підприємство «Придніпровська залізниця» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, в якому просило:
Представники позивача у судовому засіданні підтримали пред'явлений адміністративний позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили задовольнити його у повному обсязі.
Представники відповідача у судовому засіданні також заперечували проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього. Крім того представники відповідача зазначали, що оскаржувані пункти вимоги спрямовані на усунення завданих збитків з визначенням їх суми та шляхів відшкодування. При цьому дана вимога не є виконавчим документом, на підставі якого з позивача у примусовому порядку можуть бути стягнуті вказані збитки. Отже, виконання цих пунктів вимоги може бути здійснено лише добровільно, або за рішенням суду, яке може бути ухвалене за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про стягнення таких збитків, якщо такий позов буде подано.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на виконання п.1.1.3.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на ІІІ квартал 2014 року фахівцями Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Придніпровська залізниця» за період з 01.10.2012р. по 30.06.2014р.
В пункті 11 вимоги вказувалося на те, що ревізією встановлено списання двох електровозів та двох верхніх будов колії залишковою вартістю понад 10 тисяч гривень та яка перевищує ліквідаційну вартість на загальну суму 533739,54грн. без наявності дозволу Міністерства інфраструктури України, що є порушенням п.1 ст.79 Господарського кодексу України від 16.01.2003р. №436-ІV, п.5 Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007р. №1314, у зв'язку з чим слід стягнути з осіб, винних у незаконному списанні електровозів та верхніх будов колії, кошти у загальній сумі 533739,54грн., та зарахувати їх на поточні банківські рахунки Залізниці, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.
Так, згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).
Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.
У справі, що розглядається, Державне підприємство «Придніпровська залізниця» звернулося до суду із позовом про скасування пунктів вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, який вказує на виявлені збитки, їхній розмір та містить зобов'язання повернути кошти.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною та її скасування.
За таких обставин, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості заявленого позову.
При цьому приписами ст.244-2 КАС України встановлено обов'язковість судових рішень Верховного Суду України та визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування вимоги в частині - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова