Справа № 2а-6552/08/0970
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2015р. м. Київ К/9991/84727/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представників: позивача ОСОБА_2

відповідача Кумко О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2009

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2011

у справі №2а-6552/08/0970

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2

до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2011, позов задоволено. Скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 28.10.2008 та №/0 від 28.10.2008.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведена позапланова виїзна документальна перевірка з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні умов контрактів №02/2006 від 01.03.2006, №9/07 від 16.07.2007, №10/07 від 27.07.2007, за результатами якої складено акт №118/220- від 22.10.2008.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення вимог ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а також ст.1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

На підставі акта перевірки прийняті рішення про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД №/0 від 28.10.2008 та №/0 від 28.10.2008 в сумі 1020,00 грн. та 185682,34 грн. відповідно.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального права та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для вирішення справи, та надали їм правову оцінку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем було укладено контракт 09/07 від 16.07.2007 з нерезидентом Firma "SCF S.L." (Іспанія) (Продавець) на закупку першим свіжих овочів та фруктів. За умовами контракту покупець здійснює оплату за товар згідно представленого продавцем рахунку-фактури, після отримання документів. Платником по даному контракту може виступати третя сторона, про що покупець повинен повідомити продавця попередньо в письмовому вигляді чи по факсу. На виконання умов вищезазначеного контракту позивачем було здійснено попередню оплату за імпортований товар іспанському партнеру Firma "SCF S.L." грошові кошти в сумі 25971,68 Євро (180633,78 грн.). Кошти перераховано платіжними дорученнями № 1 від 27.07.2007 на суму 17951,68 Євро/124398,14 грн. (граничний термін надходження товару 25.10.2007) та №3 від 13.09.2007 на суму 8020,00Євро/56235,64 грн. (граничний термін надходження товару 12.12.2007. Вантажно-митними деклараціями підтверджується отримання позивачем товару на суму 26112,56 Євро (210350,91грн.).

27.07.2007 позивачем укладено контракт №10/7 з нерезидентом FIRMA "MUSLU KARDESLER YAS SEBZE MAYVE PAZARLAMA TURIZM SEYANAT" (Туреччина)(Продавець) на закупку першим свіжих овочів, фруктів. За умовами контракту покупець здійснює оплату за товар згідно представленого продавцем рахунку-фактури після отримання документів. Платником по даному контракту може виступати третя сторона, про що покупець повинен повідомити продавця попередньо в письмовому вигляді чи по факсу. На виконання вищевказаного контракту позивачем було здійснено попередню оплату за імпортований товар контрагенту в сумі 23890,00 дол. США (120644,50грн.), згідно платіжного доручення №2 від 01.08.2007, граничний термін надходження товару 30.10.2007. Згідно вантажно-митних декларацій №206000001/7/005298 від 17.08.2007 та №206000001/7/007266 від 29.10.2007 позивачем отримано товар на суму 5670,00 дол. США (28633,50 грн.) та 18580,00 дол. США (93829,00 грн.) відповідно.

01.03.2006 позивачем укладено контракт 02/2006 з нерезидентом Фірма "STAHL" GmbH (Німеччина) за умовами якого Фірма "STAHL" GmbH зобов'язувалась купляти свіжі, заморожені, варені та сухі гриби, лисички та лісові ягоди у позивача. Загальну сума договору складала 200000,00 євро. За умовами контракту платником по даному контракту може виступати третя сторона, про що Фірма "STAHL" GmbH повинна повідомити продавця попередньо в письмовому вигляді чи по факсу.

В подальшому між позивачем, фірмою "STAHL" GmbH (Німеччина) та Firma "SCF S.L." (Іспанія) укладений трьохсторонній додатковий договір від 29.10.2007 № б/н до договору №02/2006 від 01.03.2006, згідно якого сторони беруть на себе відповідальність вважати закритою різницю в сумі 5760,00 євро по договору 09/07 від 16.07.2007 з фірмою Firma "SCF S.L." із суми 30000,00 євро відправленої фірмою "STAHL" GmbH на рахунок позивача згідно договору №02/2006від 01.03.20006.

29.10.2007між позивачем, фірмою "STAHL" GmbH та FIRMA "MUSLU KARDESLER YAS SEBZE MAYVE PAZARLAMA TURIZM SEYANAT" (Туреччина) укладено трьохсторонній додатковий договір № б/н (до договору №02/2006 від 01.03.2006), згідно якого сторони беруть на себе відповідальність вважати закритою різницю в сумі 18220,00 дол.США, що еквівалентно 13450,00 Євро по договору №10/07 від 27.07.2007 з турецькою фірмою FIRMA "MUSLU KARDESLER YAS SEBZE MAYVE PAZARLAMA TURIZM SEYANAT" із суми 30000,00 євро відправленої фірмою "STAHL" GmbH на рахунок позивача згідно договору №02/2006 від 01.03.2006.

05.12.2007 між позивачем, фірмою "STAHL" GmbH та Firma "SCF S.L." (Іспанія) укладений трьохсторонній додатковий договір № б/н до договору 02/2006 від 01.03.2006, згідно якого сторони беруть на себе відповідальність вважати закритою різницю в сумі 8000,00 євро по договору №09/07 від 16.07.2007 з іспанською фірмою Firma "SCF S.L." із суми 30000,00 євро відправленої фірмою "STAHL" GmbH на рахунок позивача за договором №02/2006 від 01.03.2006.

21.03.2007 на поточний рахунок позивача зараховано кошти від фірми "STAHL" GmbH в сумі 30000,00Євро (201434,40 грн.). Сальдо по взаєморозрахунках з партнером фірмою "STAHL" GmbH, Німеччина станом на 01.01.2006 становило 12462,73 Євро/74422,75 грн. Станом на 29.10.2007 (на момент укладання трьохсторонніх додаткових договорів до договору02/2006 від 01.03.2006) кредиторська заборгованість позивача перед німецькою фірмою "STAHL" GmbH становила 42997,03Євро/279114,69 грн., що не заперечувалось сторонами.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, на які посилається податковий орган у касаційній скарзі, та вважає, що суди повно встановили обставини у справі та надали їм правову оцінку на підставі норм законодавства, що підлягали застосуванню до даних спірних відносин.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 № 959-ХІІ передбачено, що суб'єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім прямо та у виключній формі заборонених законами України.

Суб'єктам господарювання - резидентам гарантовано свободу підприємницької діяльності, яка здійснюється у порядку та у спосіб, що не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено граничний термін зарахування валютної виручки резидентів у іноземній валюті за експорт продукції (робіт, послуг), проте це не виключає можливості припинити зобов'язання в інший спосіб, зокрема зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є одним зі способів припинення зобов'язань, за яким погашаються зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, або невстановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги (стаття 601 Цивільного кодексу України).

Для проведення зарахування необхідна наявність певних умов, а саме: вимоги повинні бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов'язань між двома особами) та однорідними (як правило, йдеться про взаємні вимоги грошових сум в одній і тій самій валюті); має настати строк виконання за всіма зустрічними вимогами.

Пунктом 1.10 Розділу І Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.1999 № 136, експортна операція може бути знята з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Судами попередніх інстанцій не було встановлено наявності умов, які б виключали можливість припинення між позивачем та нерезидентами зобов'язань за зовнішньоекономічними контрактами шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не надано доказів фальсифікації чи підроблення вищезазначених угод, право укладення договорів за допомогою факсимільного зв?язку погоджене сторонами.

Зважаючи на викладене та враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, які не дозволяють суду касаційної інстанції здійснювати дослідження та переоцінку доказів, касаційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2011 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун