Справа № 464/148/15-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/148/15-а
пр.№ 2-а/464/46/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2015 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Черевика Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, в якому згідно уточнень позовних вимог від 11.02.2015 року просить зобов'язати відповідача відповідно до норм ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити перерахунок державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж шість мінімальних пенсій за віком, а також додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної абз.1 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 02.10.2015р., а також просить стягнути моральну шкоду за зволікання і несвоєчасний перерахунок і виплату належних коштів.

В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції категорії 1 і з 02.10.2014 року є інвалідом третьої групи, внаслідок захворювання пов'язаного з аварією на ЧАЕС. Перебуваючи на обліку у пенсійному фонді України у Галицькому районі м. Львова, звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вказавши, що розмір його державної пенсії не може бути нижчою ніж шість мінімальних пенсій за віком, а також додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної абз.1 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір призначеної і виплачуваної йому пенсії не відповідає розмірам установленим вказаним нормам Закону і виплачується в меншому розмірі. Листом УПФ в Галицькому районі м. Львова від 25.12.2014 р. йому було відмовлено у перерахунку пенсій, у зв'язку з чим вважає дії відповідача протиправними та просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та уточнення до таких підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту заяви, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав суду пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях від 18.02.2015 р., відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова як непрацюючий пенсіонер, ліквідатор аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках, інвалід ІІІ групи внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розмір пенсії позивачу обчислено відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та станом на 01.12.2014 р. становить 2135, 25 грн., в тому числі 1376, 05 грн. - основний розмір пенсії, 284,70 грн. - додаткова пенсія інвалідам ІІІ групи внаслідок ЧК, 474,50 грн. - щомісячна державна допомога. Вказує, що при обчисленні пенсії позивачу УПФ в Галицькому районі м. Львова діяло відповідно до чинного законодавства, в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством. Окрім цього зазначає, що відповідно до п.6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2014рік» встановлено, що норми і положення ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набула чинності 23.07.2011р., визначено розміри державної та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. за №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відтак, наявні два закони - Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України «Про державний бюджет на 2014рік», які мають однакову юридичну силу, але по різному встановлюють розміри пенсійних виплат. З врахуванням того, що Закон України «Про державний бюджет на 2014рік» прийнятий пізніше, його норми мають пріоритет над положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з наведеним, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1. Позивачу встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок захворювання пов'язаного з аварією на ЧАЕС, що підтверджується довідками МСЕК серії 10 ААА №257059.

Статтею 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції від 01.01.2013р., визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 01.01.2013р., визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І та у зв'язку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до І категорії. Ч.4 ст.54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі - 6 мінімальних пенсій за віком (з врахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р.).

Відповідно до ст.50 ч.1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 01.01.2013р., особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІІ групи - 50% мінімальної пенсії за віком (з врахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р.). Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст.53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначається згідно абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що становить розмір визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 01.01.2013р., яка передбачає, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отож, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Починаючи з 01.01.2014 р. Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р., не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014р. пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст.ст.50, 54 вказаного Закону.

Разом з тим, на підставі Закону України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 3 серпня 2014 року, «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені п. 6-7, за яким було встановлено, що норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Згідно із абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року, з відповідними змінами та доповненнями затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, з починаючи 03.08.2014 року, розміри пенсій передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обмежується вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. в редакції Закону України від 31.07.2014 р.

Відтак, наявні два закони - Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. в редакції Закону України від 31.07.2014 р., які мають однакову юридичну силу, але по різному встановлюють розмір пенсій особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом ч.3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. в редакції Закону України від 31.07.2014 р. прийнятий пізніше, є чинним та не визнавався неконституційним, а тому його норми мають пріоритет над нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без будь-яких обмежень.

Відповідно ж до п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, Законом України від 28.12.2014року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема текст ст.50 та ст.54 Закону викладено в новій редакції, де вказано на те, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України; умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії відповідача Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова щодо нарахування та виплати пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідають нормам чинного законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то згідно з абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової") шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, яким є ступінь вини заподіювана, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини.

Враховуючи вищенаведене, позивачем не доведено наявність заподіяння моральної шкоди відповідачем УПФ у Галицькому районі м. Львова протиправними діями, а тому в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

На підставі ст.ст.49, 50, 53, 54, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. за №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 99, 158-162 КАС України, суд,-

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Головуючий Дулебко Н.І.