Справа № 284/2209/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Піщуліна І.С.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"26" березня 2015 р. Справа № 284/2209/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на постанову Народицького районного суду Житомирської області від "19" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними, визнання постанови незаконною та її скасування ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області протиправними, а постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 17.11.2014 року незаконною та скасувати.

В обгрунтування вимог зазначила, що державним виконавцем не вжито усіх заходів щодо виконання судового рішення.

В якості другого відповідача до участі в справі залучено управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області.

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 19 січня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області щодо повернення стягувачу виконавчого листа, виданого за постановою Народицького районного суду Житомирської області по справі №2а-533/10.

Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області від 17.11.2014 року про повернення стягувачу виконавчого листа, виданого за постановою Народицького районного суду Житомирської області по справі №2а-533/10, визнано незаконною.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що державним виконавцем вжито усіх заходів передбачених Законом України "Про виконавче провадження", а тому стягувач відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" повинен самостійно звернутися до державного казначейства про стягнення коштів за виконавчим листом.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області від 22.10.2014 року було відкрито виконавче провадження №45158923 з виконання виконавчого листа, виданого за постановою Народицького районного суду Житомирської області у справі №2а-533/10.

17.11.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 й ст.50) Закону України "Про виконавче провадження" (надалі-Закону), тобто, у зв'язку з наявністю встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника у зв'язку з відсутністю у нього іншого майна чи коштів, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Суд першої інстанції перевіряючи правомірність дій відповідача щодо винесення спірної постанови на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, ним не доведено правомірності винесення постанов про повернення виконавчих документів на підставі статтей 47, 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Згідно з п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачеві, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства; а виконавчі документи - це оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 3 цього ж Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

У пункті 7 Порядку зазначено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Лише після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку, органи Казначейства:

1) приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Таким чином, недотримавшись вищенаведених законодавчо встановлених вимог, відповідач позбавив позивача гарантій держави щодо виконання судових рішень.

У п.18 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зазначено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилось або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Тому судам слід ураховувати, що виконавці мають право повертати документи щодо виконання рішень адміністративних судів про стягнення з пенсійних органів та суб'єктів владних повноважень відповідних виплат пенсії, соціальної допомоги тощо у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Окрім того, з 03.09.2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, який визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених п.3 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що державним виконавцем не було проведено перевірки виконання судового рішення, не було вжито всіх можливих заходів для виконання рішення, а відтак, передчасно винесено дану постанову, що призвело до порушення прав та інтересів позивача.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Ухвалою судді Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2015 року відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі. Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судовий збір підлягає стягненню з апелянта (Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області) у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Народицького районного суду Житомирської області від "19" січня 2015 р. без змін.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 36,54 грн. на рахунок 1002, найменування отримувача УДКСУ у м. Житомирі, банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код ЄДРПОУ отримувача 38035726, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: судовий збір за позовом ЖААС, код 37446362, код платника - платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1,м.Житомир,10014

4 - відповідачу Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області майдан Соборний,1,м.Житомир,10014

5-третій особі: Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області - вул.Леніна, 136,смт.Народичі,Народицький район, Житомирська область,11400,

6 -представник позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_1, 36007

- ,