Справа № 2а-12901/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2015р. м. Київ К/800/10825/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання недійсними вимог,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради про визнання недійсними вимог, в якому просила:

- визнати недійсною вимогу управління земельних відносин Харківської міської ради про оновлення технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, належний ОСОБА_2, при оформленні безоплатної приватизації земельної ділянки;

- зобов'язати Харківську міську раду передати безоплатно у приватну власність громадянці ОСОБА_2 земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0611 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судом порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2013 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, заперечення на неї, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 22.06.2011 року ОСОБА_2 звернулась до Харківської міської ради із заявою про передачу їй безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Листом Харківської міської ради від 11.07.2011 року ОСОБА_2 було повідомлено про те, що оскільки Управлінням земельних відносин на її попередню заяву від 27.11.2008 року було надано відповідь від 22.12.2008 року про необхідність надання нового технічного паспорту на об'єкти нерухомого майна, однак станом на 07.07.2011 року даної вимоги не виконано, підготовка проекту рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки можлива після надання нею нового технічного паспорту.

Відповідно до статті 40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно із частиною 2 статті 118 Земельного кодексу України, рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Судом встановлено, що технічна документація з землеустрою щодо встановлення у натурі меж земельної ділянки АДРЕСА_1 та підготовки документів, що посвідчують право власності на неї ОСОБА_2, були виготовлені в 2008 році на підставі технічного паспорту, виданого КДП «Харківське міське БТІ» в 1998 році.

Абзацом 1 пункту 10 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127 (чинному на час виготовлення технічної документації) передбачено, що з метою дотримання відповідності даних інвентаризаційно-технічної бази дійсному стану житлового та нежитлового фонду в містах, селищах та сільській місцевості доцільно через кожні 5 років проводити обстеження та переоцінку об'єктів.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.06.2010 року № 167 «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» внесено зміни до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, якими абзац 1 Інструкції виключено.

Однак, Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127 (зі змінами і доповненнями) передбачено, що поточній технічній інвентаризації підлягають всі будинки, допоміжні будівлі та споруди, а також захисні споруди, розташовані в містах, селищах та сільській місцевості, перелік яких наведений у розділі 2.

Підставою для проведення поточної інвентаризації є зміни в межах і в забудові кварталів та земельних ділянок.

Враховуючи, що метою приватизації землі, як вказує позивач, є обслуговування житлового будинку та господарських будівель, проте технічної документація на такі будівлі була видана в 1998 році, а поточна інвентаризація станом на час виготовлення технічної документації із землеустрою не проведена, суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, відмовивши у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсною вимогу управління земельних відносин Харківської міської ради про оновлення технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна, належний ОСОБА_2, при оформленні безоплатної приватизації земельної ділянки.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що позовна вимога про зобов'язання Харківську міську раду передати безоплатно у приватну власність громадянці ОСОБА_2 земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0611 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, відмовивши ОСОБА_2 у задоволенні даної вимоги.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, при вирішенні цієї справи, не допущено, правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання недійсним вимог - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз