Справа № 216/8718/14-а(2-а/216/341/14)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" березня 2015 р. справа № 216/8718/14-а провадження № 2-а/216/341/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року у справі №216/8718/14-а (№ 2-а/216/341/14)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Заявлено позов про визнання незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та зобов'язання відповідача врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, в розмірі 89% від суми заробітної плати, з дати отримання пенсії посадової особи місцевого самоврядування, а саме: з 28.12.2010 року.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням отриманих нею матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з 04.06.2014 року.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що судове рішення прийнято з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. На думку відповідача, судом невірно визначено поняття «інші надбавки». Апелянт наводить норми постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865. Наполягає на тому, що пенсія позивачу була призначена у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу».

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію, призначену згідно з положеннями Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Частиною 7 ст. 21 цього закону передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Стаж служби позивача на посадах в органах місцевого самоврядування чи на посадах, віднесених до категорії державних службовців,, на момент звільнення складає 19 років 4 місяці 12 днів.

25 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою з проханням здійснити перерахунок пенсії посадової особи місцевого самоврядування, врахувавши матеріальну допомогу на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати.

У відповідь на звернення позивача відповідач у листі від 02.12.2014 року №Б2289/11/29 відмовив позивачу у перерахунку пенсії та зазначив, що здійснити такий перерахунок пенсії не має законних підстав, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 заробітна плата державного службовця складається із посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Відповідач стверджує, що, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та на вирішення соціально- побутових питань, грошова винагорода за сумлінну безперервну працю, індексація до інших надбавок не відноситься.

Згідно із довідкою виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради від 7 жовтня 2014 року № 063 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до складових заробітної плати позивача ввійшли: надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація. Тобто на всі включені в довідку виплати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

За нормами ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. При цьому за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з: посадових окладів; премій; доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає включення до заробітку для обчислення пенсій всіх видів оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір загальнообов'язкове пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове держане пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату найманих працівників, оподаткованого доходу, сукупного оподаткованого доходу, з яких справляється страхові внески до соціальних фондів, що діяло на день одержання заробітку. Так, відповідно до ст.41 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

З урахуванням фактичних обставин справи, в тому числі щодо стажу роботи позивача державним службовцем, висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають нормам матеріального права, тобто рішення суду є законним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 19 січня 2015 року у справі №216/8718/14-а (№ 2-а/216/341/14) залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 19 січня 2015 року у справі №216/8718/14-а (№ 2-а/216/341/14) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна