Справа № 2а-6313/12/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2015 р. м. Київ К/800/48499/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Островича С.Е.

Костенка С.М.

за участю:

секретаря судового засідання Чайки О.С.

представників позивача Собка О.В., Слюсар С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дочірньої компанії «Укргазвидобування»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.07.2012

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013

у справі №2а-6313/12/2670

за позовом Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі по тексту - позивач, ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України») звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області (правонаступником якої є Красноградська міжрайонна державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області; далі по тексту - відповідач, Красноградська МДПІ Харківської області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №, від 12.01.2012 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.07.2012, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за наслідками перевірки Красноградською МДПІ Харківської області складено акт перевірки від 26.12.2011 №1211/15-30019775 та прийнято податкові повідомлення-рішення: від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 1379 842,57 грн., що складає 10 % від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у сумі 739326,03 грн., що складає 10% від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у сумі 6 344 321,48 грн., що складає 20 % від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у сумі 1447268,79 грн., що складає 10% від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із рентної плати за природній газ, що видобувається в Україні у сумі 5137895,79 грн., що складає 20% від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 152161,05 грн., що складає 10% від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у сумі 119280,12 грн., що складає 10% від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні у сумі 174225,87 грн., що складає 10% від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в України у сумі 1463786, 00 грн., що складає 20% від суми простроченого податкового боргу; від 12.01.2012 №, яким позивачеві визначено штраф із рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні у сумі 525601,91 грн., що складає 20% від суми простроченого податкового боргу. З посиланням на положення ст. ст. 126, 129, 260, 263, 49.9, 87.9 Податкового кодексу України, п. 4.6 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом ДПА України №1036 від 24.12.2010, зареєстрованого в Мін'юсті України 30.12.2010 за №1431/18726, податковим органом встановлено несвоєчасну сплату позивачем узгоджених сум податкових зобов'язань та прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 263.1.1 п. 263.1 ст. 263 Податкового кодексу України, платниками плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб'єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об'єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об'єктах (ділянках) надр.

Згідно з пп. 263.11.1 п. 263.11 ст. 263 Податкового кодексу України, платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин до закінчення визначеного розділом II Податкового кодексу граничного строку подання податкових розрахунків за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин органу державної податкової служби: за місцезнаходженням у межах території України ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини; за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Відповідно до пп. 263.11.3 п. 263.11 ст. 263 Податкового кодексу України, податковий розрахунок подається платником починаючи з календарного кварталу, що настає за кварталом, у якому такий платник отримав дозвіл на початок (продовження) виконання роботи підвищеної небезпеки або експлуатації об'єкта.

Згідно з п. 263.12 ст. 263 Податкового кодексу України, платник протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період сплачує податкові зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у сумі, визначеній в розрахунку з плати, поданому ним органу державної податкової служби.

Підпунктом 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Статтею 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 % погашеної суми податкового боргу.

Несвоєчасна сплата відповідних податкових зобов'язань з рентної плати за газовий конденсат, що видобувається в Україні, рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні та плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, обумовлена, за твердженням позивача, наявністю рішень органу державної податкової служби про розстрочення грошових зобов'язань. При цьому матеріали справи містять рішення органів державної податкової служби про скасування розстрочення грошових зобов'язань від 07.10.2011 №67/с, від 12.10.2011 №20, від 07.10.2011 №37/с, від 07.10.2011 №36/с, від 12.10.2011 №31, від 12.10.2011 №36, якими були скасовані рішення про розстрочення грошових зобов'язань.

Згідно пп. 100.12.2 п. 100.12 ст. 100 Податкового кодексу України, договори про розстрочення (відстрочення) можуть бути достроково розірвані з ініціативи контролюючого органу.

Пунктом 4.4 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом №1036 від 24.12.2010 передбачено, що з ініціативи органу державної податкової служби, що уклав договір про розстрочення (відстрочення), орган державної податкової служби вищого рівня, який прийняв рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), розриває цей договір, про що повідомляє платника податків та відповідний орган державної податкової служби.

Пунктом 4.5 Порядку передбачено, що рішення про скасування раніше прийнятого рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) є підставою для дострокового розірвання договору. У п. 6.4 «Особливі умови» договору робиться запис: «Договір достроково розірвано, документ від __________ № ____».

Відповідно до п. 4.6 розділу IV Порядку, з дня, наступного за днем розірвання договору, на розстрочені (відстрочені) суми, що залишились не сплаченими, нараховуються пеня та штраф у розмірах, передбачених Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що судами попередніх інстанції не були враховані приписи ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно, частинами 4 та 5 цієї статті на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; зобов'язує суд запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Так, в процесі розгляду даної справи судами не були витребувані та досліджені договори, укладені між ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» та Красноградською МДПІ Харківської області. При цьому, судами не надано належної правової оцінки дотримання відповідачем чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, під час розірвання вказаних договорів, що має важливе значення для правильного вирішення справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи рішення у даній справі, судами також не перевірено, чи всі суми у картці особового рахунку платника податків є узгодженими відповідно до вимог чинного податкового законодавства, при цьому необхідно встановити порядок черговості виникнення податкового боргу, за його наявності.

Відповідно до п. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки, передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, ухвала та постанова у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно до норм матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.07.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.І. Костенко