Справа № 467/368/15-а
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/368/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря - Сіваченко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в Арбузинському районі Миколаївській області

про

визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до Управління Пенсійного фонду України в Арбузинському районі Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 17 лютого 2015 року начальником Управління Пенсійного фонду України в Арбузинському районі Миколаївській області ( далі УПФУ) було винесено постанову, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч. 1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зазначила, що відповідно до вказаної постанови її, як посадову особу ПАТ КБ «ПриватБанк», визнано винною у несвоєчасному повернені банком грошових коштів УПФУ в Арбузинському районі за їх письмовим розпорядженням, а саме суми пенсії, зарахованої на поточний рахунок померлого одержувача пенсії.

Вказану постанову № 001456 від 17.02.2015 року начальника УПФУ в Арбузинському районі Миколаївської області Кравчук О.А., відповідно до якої її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 165-1ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., вважає незаконною, так як ніяких правопорушень не вчиняла.

Посилаючись на незаконність притягнення її до адміністративної відповідальності, на відсутність в її діянні вини, протиправних дій, за які наступає відповідальність, посилаючись на безпідставність накладення на неї стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., просила суд позов задовольнити, визнавши незаконною та скасувати вищевказану постанову.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на викладені в позові обставини справи, посилаючись на безпідставність притягнення її до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу, просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача УПФУ в Арбузинському районі Миколаївської області в судовому засіданні позов не визнала та посилаючись на законність прийнятого рішення та на безпідставність заявленого позову, просила суд в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, 17 лютого 2015 року начальником УПФУ в Арбузинському районі Миколаївської області Кравчук О.А. винесено постанову № 001456, відповідно до якої ОСОБА_1 визано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що вона будучи посадовою особою - начальником відділення «Арбузинське» філії Миколаївське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк», за письмовим розпорядженням УПФУ в Арбузинському районі не повернула до УПФУ в Арбузинському районі суму пенсії зарахованої на поточний рахунок одержувача пенсії - пенсіонера ОСОБА_3, який отримував пенсію через відділення «Арбузинске» Миколаївського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Пенсіонер ОСОБА_3 помер, про що стало відомо УПФУ в Арбузинському районі тільки 31.12.2015 року, а пенсію йому було зараховано на поточний рахунок раніше. Того ж дня, 31.12.2015 року УПФУ в Арбузинському районі було направлено розпорядження до керуючого Арбузинським відділенням МРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо повернення пенсійної виплати в сумі 1148 грн. 46 коп., у зв'язку зі смертю пенсіонера, про те, Банком було повернуто на рахунок управління вказану суму лише 12 січня 2015 року.

На думку відповідача, вказане являється порушенням вимог Порядку виплати пенсій та одноразової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ №1596 від 30.08.1999 року.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, що мало місце та у доведеності правомірності і законності прийнятого рішення, у відповідності до ст. 71 КАС України, покладено на відповідача, як суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), так, як розмір штрафів за деякі адміністративні правопорушення перевищують розмір штрафів за деякі кримінальні правопорушення, що передбачені Кримінальним Кодексом України, а тому з урахуванням принципів і загальних засад, викладених як в КУпАП, так і в рішеннях Європейського Суду по правах людини, якими передбачається необхідність дотримання принципу презумпції невинності особи, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про невинуватість позивача в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ст. 165-1 ч. 1 КУпАП, так як матеріали справи не доводять її вини у вчиненні цього правопорушення.

Із постанови про адміністративне правопорушення, винесеної відносно позивача та з його правової позиції до висунутого обвинувачення, вбачається, що вона із самого початку не визнавала своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 165-1 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, з'ясувати чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не було дотримано в повній мірі вимог ст. 280 КУпАП щодо доведеності вини правопорушника при прийняті рішення відносно ОСОБА_1, а в судовому засіданні представником відповідача не надано суду доказів правомірності винесення постанови № 001456 від 17.02.2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-1 КУпАП і не надано доказів доведеності вини позивача у скоєні нею цього правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, але вина позивача у скоєні ним цього правопорушення не доведена.

Всі сумніви щодо доведеності вини позивача у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 165-1 ч.1 КУпАП, суд у відповідності з презумпцією невинності, відносить на користь позивача по справі.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка посягає на громадських порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 165-1 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 165-1 КУпАП передбачено таку відповідальність посадової особи, за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Оскільки норма ч. 1 ст. 165-1 КУпАП є бланкетною, то постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за цією нормою, у відповідності до ст. 283 КУпАП, повинна містити також і посилання на конкретну норму Закону, яку вона порушила, та за яке порушення наступає відповідальність.

Із змісту оскаржуваної постанови, не видно, яке саме правопорушення із зазначених в диспозиції ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, вчинила ОСОБА_1 та чітко не вказано, яким правовим документом передбачені її повноваження щодо здійснення операцій з повернення коштів та якою нормою передбачена відповідальність за порушення цих операцій.

Крім цього, як видно із довіреності від 03.07.2012 року, виданій ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_1, вона дійсно, як начальник відділення «Арбузинське» філії Миколаївське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк», не наділена повноваженнями щодо забезпечення здійснення операцій із своєчасного повернення сум грошових коштів, що були профінансовані УПФУ для зарахування на поточні рахунки пенсіонерів, які отримують ці пенсії через ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому ОСОБА_1 не може бути суб'єктом правопорушення, що в даному випадку не створює в її діянні складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, а тому виключає її відповідальність за цією нормою права.

За таких обставин, суд не вбачає в діянні начальника відділення «Арбузинське» філії Миколаївське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1, ознак протиправного, винного, умисного діяння у порушенні встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

В зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що постанова № 001456 начальника УПФУ в Арбузинському районі Миколаївської області від 17.02.2015 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та якою до нього застосовано заходи адміністративного стягнення у виді штрафу є незаконною, так як ця постанова не відповідає завданням адміністративного провадження і меті адміністративного стягнення.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, та порівнюючи ці фактичні обставини з обставинами, викладеними в постанові про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що докази вини позивача, у порушенні встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України,- відсутні.

Відповідач не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийняття спірної постанови, а тому суд вважає поставу такою, що винесена необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення та підлягає скасуванню.

Відтак, на підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 6-12, 15, ч. 1 ст. 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Арбузинському районі Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Повний текст постанови оголошено 23.03.2015 року

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова