Справа № 331/1258/15-а
Суддя: Світлицька(Йосипенко) В. М.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04.03.2015 Провадження № 2а/331/31/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльності та перерахування пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності та перерахування пенсії, в якому просить визнати незаконними дії щодо відмови управління ПФУ в Жовтневому районі м.Запоріжжя в перерахунку пенсії з урахуванням середньомісячної матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язати управління ПФУ в Жовтневому районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок, починаючи з дати призначення даного виду пенсії, та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати та сум компенсації за невикористану відпустку та виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням довідки № 13-36/10 від 05.02.2015 р., виданої Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області, відповідно до ч.ч.2,5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, з урахуванням 90 % від суми заробітної плати на момент призначення пенсії.

Ухвалою суду від 18.02.2015 р. відкрито скорочене провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльності та перерахування пенсії за період з 16.08.2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 за період до 16.08.2014 року залишені без розгляду, у зв'язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача зазначив, що дії управління ПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо неврахування матеріальної допомоги при обчислені пенсії ОСОБА_1 є правомірними, а пенсія позивачу призначена та виплачується згідно з вимогами чинного законодавства, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з 'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги про перерахунок пенсії за період з 16.08.2014 р. підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді головного казначея відділу звітності державного бюджету Управління Державного казначейства в Запорізькій області.

02.03.2007 р. ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного службовця з вказаної посади та їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці. Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80-90% від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі на інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 р. № 865, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, а згідно п.п. 2,4 цієї ж постанови, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку пенсії).

Згідно з довідкою Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області № 13-36/10 від 05.02.2015 р. про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме, за період з 1 березня 2005р. по 28 лютого 2007 р. ОСОБА_1 нараховувалися і входили до системи оплати праці державного службовця надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, у тому числі, до державних, професійних свят та ювілейних дат, інші виплати.

На всі виплати, включені у вищезазначені довідки, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 16.02.2015 р. № 23/К-9 управлінням ПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням нової довідки для обчислення пенсії за нормами Закону України «Про державну службу», у зв'язку із відсутністю законних підстав.

Як встановлено ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу) з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що отримувані особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такої ж правової позиції притримується Верховний суд України у постановах від 20.02.2013 р. по справі № 21-430а11, від 28.05.2013 р. по справі № 21-97а13.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на пенсійний фонд покладається керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статусом Пенсійного фонду. Відповідно до п. 15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать про те, що обов'язок по нарахуванню та виплаті позивачу пенсії, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових доходів та різниці між вислугою державного службовця та винагородою за вислугу років покладено саме на відповідні територіальні управління за місцем його проживання.

Оскільки функції з призначення, виплати пенсій, надбавок, підвищень та доплат діючим законодавством покладено саме на органи Пенсійного фонду України, тому відповідач по справі заперечуючи проти адміністративного позову, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України повинен був доказати правомірність своєї бездіяльності стосовно позивача, таких доказів відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд при вищенаведених обставинах, не має підстав для визначення кінцевої дати виплати позивачу підвищення до пенсії за віком, оскільки відповідач у цій справі, як суб'єкт владних повноважень, зобов'язаний діяти на підставі закону і при внесенні на законодавчому рівні змін або при зміні обставин, що зумовили виплату вказаного підвищення позивачу, має право та зобов'язаний перерахувати розмір підвищення до пенсії, і зобов'язання його судом до вчинення таких дій є зайвим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача перерахувати пенсію з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових доходів та різниці між вислугою державного службовця та винагородою за вислугу років підлягають задоволенню (з застосуванням наслідків пропущення строків звернення до суду) починаючи з 16.08.2014 р.

Відповідно до п.1 п. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншої стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17-19, 69-72, 94, 128, 158-163, 167,183-2, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми індексації заробітної плати та суми компенсації за невикористану відпустку, починаючи з 16.08.2014 р. неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми індексації заробітної плати та виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням довідки № 13-36/10 від 05.02.2015 р., виданої Головним управлінням Державної казначейської служби України у Запорізькій області, відповідно до ч.2,5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, з урахуванням 90 % від суми заробітної плати на момент призначення пенсії, починаючи з 16.08.2014 р.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Світлицька