Справа № 2а/0470/7152/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Київ К/800/25490/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Островича С.Е.

Костенка М.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013

у справі №2а/0470/7152/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват Сервіс Центр»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приват Сервіс Центр» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Приват Сервіс Центр») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.04.2011 №, №.

29.09.2011 позивачем було подано заяву про заміну підстави та предмету позову.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2011 відмовлено у задоволенні заяви позивача про зміну підстав та предмету позову.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2011 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013 скасовано постанову та ухвалу суду першої інстанції та направлено справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду у іншому складі суду.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України до початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу, суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується. Отже, у ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України прописано, у яких випадках суд першої інстанції має право повернути позивачеві подану заяву, якою змінені підстава та предмет позову.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не вирішувалось питання про повернення заяви позивача про зміну підстав та предмету позову, поданої 29.09.2011 до розгляду справи по суті. Пославшись на вимоги ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання. Крім цього, суд першої інстанції посилаючись на ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України та вказуючи на те, що позивачем не подавалось клопотання про поновлення строку звернення до суду з цими позовними вимогами, фактично прийняв рішення про пропуск позивачем строку звернення до суду, однак, вказані обставини є підставою для залишення позовних вимог відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України без розгляду, що судом першої інстанції не було зроблено.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Повноваження апеляційних адміністративних судів регламентуються ч. 2 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції. Право на апеляційне оскарження встановлено ст. 185 Кодексу адміністративного судочинства України. Частинами 1 та 4 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою та не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції. Частиною 1 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний перегляд здійснюється колегією суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням особливостей, встановлених главою 1 «Апеляційне провадження» Розділу ІV «Перегляд судових рішень».

Аналізуючи вище приведені норми процесуального закону, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Не зважаючи на те, що апеляційний розгляд справи здійснюється за правилами розгляду справи судом першої інстанції, повноваження, які наділяють суд апеляційної інстанції розглядати позовні вимоги, які не були розглянуті судом першої інстанції (не були заявлені в суді першої інстанції), відсутні.

Позовні вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання його прийняти податкову звітність з податку на прибуток та ПДВ за відповідні періоди, якими 29.09.2011 до початку розгляду по суті позивач доповнив свої вимоги, стосуються та є пов'язаними з позовними вимогами про визнання незаконними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки, грошові зобов'язання за платежами: податок на прибуток та ПДВ були визначені з урахуванням неприйняття податкових декларацій, які позивач вважає незаконними.

Оскільки позовні вимоги пов'язані та їх неможливо розділити, апеляційним судом правомірно не прийнято рішення по частині спірних податкових повідомлень-рішень, які стосуються формування позивачем податку на прибуток та податкового кредиту з ПДВ по господарській операції згідно договору ТОВ «ТПК «Слайден» про проведення промо-акцій від 15.01.2009 №15-01/10. Суд апеляційної інстанції правомірно не вийшов за межі своїх повноважень, надавши правову оцінку та прийнявши рішення по суті за позовними вимогами про визнання дій відповідача по невизнанню податкової звітності та зобов'язання його прийняти податкову звітність, які не були розглянуті судом першої інстанції та по яким не було прийнято рішення по суті.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.І. Костенко