Справа № 646/7558/14-а (2-а/646/74/14)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2015 р. м. Київ К/800/53898/14

Колегія судді Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова (далі - УПФ) про перерахунок пенсії за касаційною скаргою представника відповідача на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 6 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив:

визнати неправомірними та такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про судоустрій і статус суддів», дії УПФ щодо відмови у проведенні перерахунку йому пенсії як державному службовцю без обмеження граничного розміру;

зобов'язати відповідача на підставі статей 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 37-1 Закону України «Про державну службу» здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2012 року та з 01.01.2013 року в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати працюючого судді та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

Посилався на те, що УПФ незаконно відмовило у перерахунку пенсії.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 6 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірними дії УПФ щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_4 пенсії державного службовця. Зобов'язано здійснити перерахунок зазначеної пенсії, починаючи з 01.01.2012 року з урахуванням подальшого підвищення заробітної плати з 01.04.2012 року, з 01.07.2012 року, з 01.12.2012 року, з 01.01.2013 року та з 01.12.2013 року відповідно до статей 47, 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 37-1 Закону України «Про державну службу» із застосуванням встановленого статтею 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розміру заробітної плати в обсязі з 01.01.2012 року 8 мінімальних заробітних плат, з коефіцієнтом судді апеляційного суду 1:1; щомісячної доплати за вислугу років, зазначених у довідках апеляційного суду Харківської області про заробітну плату, розміру заробітної плати з 01.01.2013 року в обсязі 10 мінімальних заробітних плат, з коефіцієнтом судді апеляційного суду 1:1; щомісячної доплати за вислугу років, зазначених у довідках апеляційного суду Харківської області про заробітну плату, та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі 80 відсотків заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії. В разі подальшого підвищення заробітної плати, проводити перерахунок пенсії державного службовця.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в позові.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з наступних підстав.

Судами установлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу», призначену за рішенням Червонозаводського районного суду м. Хорькова від 8 липня 2011 року. На виконання судового рішення від 14 березня 2013 року УПФ здійснено перерахунок пенсії позивачу з обмеженням розміру 10 мінімальними прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI).

ОСОБА_4 вважає таке обмеження неправомірним та таким, що суперечить вимогам Законом № 3668-VI.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення суддів без обмеження максимальним розміром, передбаченим Законом № 3668-VІ.

Висновок судів не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», яка, зокрема, визначає підстави для виходу на пенсію державних службовців та її розмір, а також передбачає, що пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Зазначеною статтею в редакції Закону № 3668-VI встановлено, що особі, якій призначена пенсія відповідно до цієї статті, та яка продовжує працювати на державній службі, виплачується пенсія у розмірі обчисленому за правилами Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-VІ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-VІ), а після звільнення - у розмірі, обчисленому за Законом № 3723-ХІІ.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 2 грудня 2014 року (Справа № 21-456а14), яка згідно статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для судів при застосуванні норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Таким чином, позивач як суддя мав право на призначення пенсії державного службовця, починаючи з досягнення пенсійного віку, в розмірі, визначеному статтею 37 Закону № 3723-ХІІ, а з 1 жовтня 2011 року, тобто після набрання чинності Закону № 3668-VІ, яким внесено зміни до вказаної статті, - на отримання пенсії у розмірі, обчисленому відповідно до Закону № 1058-ІV.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 продовжує працювати суддею та отримує пенсії за Законом № 3723-ХІІ..

Неправильне застосування норм матеріального права призвело до порушень процесуальних норм. Зокрема, судом першої інстанції в порушенні пункту 1 частини першої статті 161 КАС України не вирішено чи мали місце обставини, яким обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Не з'ясовано, чи підлягає перерахунку пенсія, яку отримує позивача, за правилами Закону № 1058-ІV з 1 жовтня 2011 року та не перевірено законність дій (рішення) відповідача в цій частині.

Крім того, місцевим судом як адміністративним судом при вирішенні справи не враховані повноваження визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин. Адміністративний суд може втрутитися в адміністративний розсуд суб'єкта владних повноважень із зобов'язанням його вчинити дію або ухвалити рішення без проведення необхідної адміністративної процедури, якщо буде встановлено, що в цій процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб'єкт публічної адміністрації у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону № 1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить про те, що за результатами заяви та доданих до неї документів пенсійний орган повинен ухвалити рішення про призначення (перерахунок) чи про відмову у призначенні (перерахунку) раніше призначеної пенсії.

Судом не з'ясовано чи приймалося рішення про перерахунок пенсії за зверненням позивача або на підставі судового рішення. Чи виконав ОСОБА_4 всі приписи законодавства про перерахунок пенсії, а УПФ необґрунтовано й незаконно не вчинило належну дію чи не ухвалило необхідне рішення.

Апеляційний суд зазначені порушення норм процесуального права не виправив, доводи, викладені в апеляційний скарзі, належним чином не перевірив.

Суд касаційної інстанції згідно частини першої статті 220 КАС України позбавлений права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, тому попередні рішення судів підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи), з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді врахувати висновок Верховного Суду України, зазначений у постанові від 2 грудня 2014 року (Справа № 21-456а14), та перевірити чи виплачується позивачу з 01.01.2012 року пенсія у розмірі обчисленому за правилами Закону № 1058-VІ.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова задовольнити частково.

Скасувати постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 6 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман