Справа № 820/15374/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 березня 2015 р. № 820/15374/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивач - Машир В.О., відповідач - Шляхта В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Теплоремонт" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід - Теплоремонт" звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому, з урахуванням зяви про збільшення позовних вимог, просить суд скасувати рішення відповідача № та № від 23.06.2014 року, № від 02.09.2014 року та № від 02.09.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства. Так, підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, слугували висновки контролюючого органу про завищення підприємством у перевіряємий період витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, а також заниження податку на додану вартість у зв'язку з придбанням послуг у контрагентів -ТОВ «НПП УКРЕНЕРГОСТРОЙ», ТОВ «Торенія», ТОВ «Пріора Інвест». Разом з тим, оскільки у позивача наявні всі первині документи які підтверджують факт взаємовідносин із вищезазначеним контрагентом, то він мав встановлене законом право на віднесення сум по даним взаємовідносинам до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та формування на їх підставі податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що дії податкового органу вчинені в межах правового поля, а встановлені, за наслідком перевірки, порушення позивачем вимог діючого законодавства є обґрунтованими, та як наслідок, прийняте на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення є законними. Зокрема вказує, що підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугували встановлені за наслідком проведеної перевірки висновки перевіряючих про безпідставне віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ з витрат від здійснення правочинів з ТОВ «НПП УКРЕНЕРГОСТРОЙ», ТОВ «Торенія», ТОВ «Пріора Інвест», реальність господарських відносин з якими не підтверджена під час проведення їх перевірки іншими податковими інспекціями. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позов не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 03.03.2015 року представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, ТОВ «Схід-Теплоремонт» пройшло передбачену діючим законодавством процедуру державної реєстрації та перебуває на обліку як платник податків та зборів в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 19.05.2014 року по 23.05.2014 року співробітниками ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Схід-Теплоремонт» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків: ТОВ «ППП УКРЕНЕРГОСТРОЙ» за період грудень 2013року, ТОВ «Торенія» за період жовтень, листопад та грудень 2013року, ТОВ «Пріора Інвест» за січень 2014року та їх реальності та повноти відображення в обліку, за наслідками якої складено Акт 2093/20-30-22-01-14/36988217 від 30.05.2014 року.

Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог діючого законодавства, зокрема:

-п. 198. 2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п.201.4, п. 201.6 ст.201 ПК України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість;

-п. 138.1, п. 138.2 п. 138.8 ст.138, пп.139.1.9 п. 139 ст. 139 ПК України та, як наслідок, заниження суми податку на прибуток за 2013рік в розмірі 53682, 00грн.

На підставі вищезазначеного акту, податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення форми "Р" № від 23.06.2014 року та № від 23.06.2014 року.

Також, 08.08.2014року співробітниками ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Схід-Теплоремонт» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків: ТОВ «ППП УКРЕНЕРГОСТРОЙ» за період грудень 2013року, ТОВ «Торенія» за період жовтень, листопад та грудень 2013року, ТОВ «Пріора Інвест» за січень 2014року та їх реальності та повноти відображення в обліку та подальшого використання в господарській діяльності, за наслідками якої складено Акт № 3153/20-30-22-01-14/36988217 від 11.08.2014 року.

Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог діючого законодавства, зокрема:

-п. 198. 2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п.201.4, п. 201.6 ст.201 ПК України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту у загальному розмірі 162721, 00грн.;

-п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст.138, пп.139.1.9 п. 139 ст. 139 ПК України, в результаті чого встановлено завищення витрат у загальному розмірі 490100. 00грн.;

-п. 135.1, п.135.2 ст.135 ПК України, в результаті чого встановлено завищення доходів у загальному розмірі 144410, 00грн. (в межах використаних витрат);

-п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187 ПК України, внаслідок чого встановлено завищення податкових зобов'язань у загальному розмірі 93582, 00грн.

На підставі вищезазначеного акту, податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення форми "Р" № від 02.09.2014 року та № від 02.09.2014 року.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджується податковим органом в акті перевірки, що фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобов'язання на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, слугувала інформація встановлена при перевірці контрагентів позивача по ланцюгу постачання, за наслідками якої встановлено відсутність ознак реальності вчинення господарських операцій з контрагентами ТОВ «ППП УКРЕНЕРГОСТРОЙ», ТОВ «Торенія», ТОВ «Пріора Інвест».

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність визначення позивачу суму грошового зобов'язання на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1. ст. 22 ПК України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання результатів робіт (товарів) повинні бути в наявності як і акти виконаних робіт, так і результати таких виконаних робіт (товарів).

Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).

Перевіряючи правомірність віднесення позивачем сум по вищезазначеним господарським операціям до складу витрат, які підлягають оподаткуванню та формування податкового кредиту ПДВ, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до вимог п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення господарські операції -це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у спірний період мав господарські відносини із ТОВ «ППП УКРЕНЕРГОСТРОЙ», ТОВ «Торенія», ТОВ «Пріора Інвест».

З приводу договірних взаємовіжносин між ТОВ «Торенія» та ТОВ «Схід-теплоремоент», суд зазнчає наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «Торенія» (продавець ) та ТОВ «Схід-теплоремоент» укладено договір купівлі - продажу товарів № 07/10-13 від 07.10.2013року, відповідно до умов якого Продавець в порядку та на умовах, визначених у цьому договору, зобов'язується передати у власність Покупцю, а Покупець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, зобов'язується прийняти і оплатити товар згідно видаткових накладних за цінами вказаними у цих видаткових накладних.

Виконання вказаних умов договору підтверджується видатковими накладними : № 1869 від 25.10.2013 р. на суму 41956.07 грн.. у т.ч. ПДВ 6992.68грн., № 1871 від 29.10.2013 р. на суму 14724.65 грн.. у т.ч. ПДВ 2454,11грн., №1870 від 28.10.2013 р. на суму 8062.80 гри., у т.ч. 1ІДВ 1343.80 грн., №1872 від 30. 10.2013 р. на суму 11859.60 грн.. у т.ч. ПДВ 1976.60 грн., №1873 від 31.10.2013 р. на суму 5688.82 гри., у т.ч. ПДВ 948,14 грн., № 917 від 27.11.2013 р. на суму 3697.55 грн.. у т.ч. ПДВ 661.26 грн., №703 від 17.12.2013 р. на суму 33637.82 грн.. у т.ч. ПДВ 5606.30 грн., №1085 від 31.12.2013 р. на суму 250000.00 грн.. у т.ч. ПДВ 41666.67 грн.

Факт перевезення отриманих ТМЦ підтверджується відповідними ТТН (т.1 а.с. 63, 65, 68, 70, 73, 75-78), в яких не зазначено повної адреси пункту навантаження - розвантаження, не вказано належних реквізитів доручення, за яким здійснювався відпуск товарів(номер, дата видачі та ким видані), а також не заповнені графи здачі-прийому ТМЦ.

Відповідно до п.2.1 Договору, оплата повної вартості товару здійснюється покупцем за попередньою оплатою, у визначений строк, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Загальна вартість договору складає 600000, 00грн.

Факт оплати придбаних цінностей підтверджується платіжними дорученнями (т.1. а.с. 86-89).

На підставі проведених розрахунків та відвантаження матеріалів від ТОВ "Торенія» були отримані такі податкові накладні: № 1 869 від 25.10.2013 р. на суму 41956.07 грн.. у т.ч. ПДВ 6992.68грн., № 1 871 від 29.10.2013 р. на суму 14724.65 грн.. у т.ч. ПДВ 2454.11 грн, №1870 від 28.10.2013 р. на суму 8062.80 грн.. у т.ч. ПДВ 1 343.80 грн., №1872 від 30. 10.2013 р. на суму 1 1859.60 грн.. т.ч. ПДВ 1 976.60 грн., №1873 від 31.10.2013 р. на суму 5688.82 грн.. у т.ч. ПДВ 948.14 грн., № 917 від 27.11.2013 р. на суму 3697.55 грн., у т.ч. ПДВ 661.26 грн., №703 від 17.12.2013 р. на суму 33637.82 гри., у т.ч. ПДВ 5606.30 грн., №1085 від 31.12.2013 р. на суму 250000.00 грн,. у т.ч. ПДВ 41666.67 грн.

Як було встановлено з пояснень представника позивача, необхідність укладення вищезазначеного договору № 07/10-13 від 07.10.2013року зумовлена необхідністю виконання умов договору підряду № ТГО-361/11 від 25.10.2011року, за умовами якого ТОВ «Схід-Теплоремонт» виступає у якості підрядника, а КП «Теплоснабжение города Одессы» у якості Замовника. На виконання умов вказаного договору позивач надав акти вартості змонтованого обладнання, яке придбавалось виконавцем робіт, відомості ресурсів до актів прийому (.т.1. а.с. 90-98).

Надаючи правовий аналіз реальності виконання умов вищезазначеного договору підряду, суд вважає за потрібне зазначити, що позивач не надав до суду ані договору № ТГО-361/11 від 25.10.2011, ні актів виконаних робіт за вказаним договору, а також локальних кошторисів, відповідної технічної та проектної документації, актів-прийому здачі виконаних робіт, фронт виконання робіт, а також доказів передачі майданчика для виконання робіт, що, в свою чергу, унеможливлює встановлення господарської необхідності в укладенні вказаного договору та підтвердження реальності його виконання.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Схід-теплоремонт» та ТОВ «Пріора-Інвест».

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Схід-теплоремонт» (Замовник) та ТОВ «Пріора-Інвест» (Підрядник) укладено договір № 04/09-1 від 04.09.2013року, відповідно до умов якого підрядник приймає на себе зобов'язання на виконання робіт з реконструкції, модернізації та ремонту теплових мереж, котелень та інших інженерних мереж, споруд та засобів вимірювання, також інші роботи, на які є відповідна ліцензія згідно з ДБН.1.1-1-2000 та відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору, підрядник повинен виконати всі види робіт згідно проектної документації, провести індивідуальне випробовування змонтованого ним устаткування та здати робочій комісії закінчений об'єкт після комплексного випробування в установлено строки.

Згідно приписів п. 1.3 Договору, склад та обсяги робіт визначаються згідно проектної документації або дефектного акту.

Відповідно до п. 6.2 Договору, замовник забезпечує підрядника основними матеріалами, обладнанням, які передаються останньому по акту прийому-здачі без надання права власності на них, із зазначенням вартості матеріалів та обладнання та строків повернення залишків.

Після виконання всіх передбачених документацією робіт, Підрядник передає об'єкт робочій комісії у встановленому порядку.(п.11.3 Договору.)

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано до суду довідки про вартість виконаних будівельних робіт (т.1 а.с. 103, зворотній бік а.с. 107, 113-123), акт прийому виконаних робіт, відомість ресурсів (т.1 .с. 114-123).

Відповідно до п. 2.1 Договору, вартість робіт з цим договором складає 1200000грн.

На підтвердження факту проведення оплати з вказаним договором позивач надав банківську виписку по рахунку( т.1 а.с. 124).

Водночас, суд вважає за потрібне зазначити, що позивач не надав до суду локальних кошторисів, відповідної технічної та проектної документації або дефектного акту, належних доказів проведення індивідуального випробовування змонтованого устаткування та здачі робочій комісії закінченого об'єкту після комплексного випробування в установлені строки, а також доказів забезпечення позивачем підрядника основними матеріалами, обладнанням (як то акт прийому-здачі із зазначенням вартості матеріалів та обладнання та строків повернення залишків).

На підставі проведених розрахунків та наданих послуг від ТОВ "Пріора-Інвест" були отримані такі податкові накладні № 378 від 31.01.2014 на суму 27000,00 грн., у т.ч. ПДВ 4500,00 грн. та № 386 від 31.01.2014 на суму 34542,12 грн., у т.ч. ПДВ 6908,42 грн.

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, необхідність укладення договору № 04/09-1 від 04.09.2013року зумовлена необхідністю виконання договірних зобов'язань позивача з ТОВ «РУШ», відповідно до договору підряду на виконання ремонтних робіт № 22/02/13 від 22.02.2013 року.

Відповідно до п.1.1 Договору № 22/02/13 від 22.02.2013 року, підрядник (ТОВ «Схід-теплоремонт» зобов'язується своїми силами і засобами по завданню замовника виконати роботи по ремонту приміщення, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену документацію у вигляді архітектурно-планувальних робіт, технічних завдань, надати будівельну площадку, прийняти завершені роботи.

Відповідно до п. 3.3.1 Договору № 22/02/13 від 22.02.2013 року, підрядник має право з попередньою письмовою згодою із замовником залучити до виконання робіт субпідрядників на умовах укладання з ними договорів, у такому випадку підрядник відповідає перед Замовником за результати роботи субпідрядника як за свої власні.

Згідно приписів п. 7.1 Договору після виконання робіт у повному обсязі підрядник зобов'язаний підготувати та передати змовнику акт прийому-передачі виконаних робіт.

На підтвердження виконання робіт за договором № 22/02/13 від 22.02.2013 року, позивач надав довідку про вартість виконаних будівельних робіт (т.1. а.с. 104, 109-110) та акт прийому виконаних робіт (т1. а.с. 167-172).

Згідно п. 4.3 Договору, оплата проводиться шляхом перерахування на рахунок підрядника.

Факт проведення оплати підтверджується відповідними банківськими виписками (т.1.а.с. 111).

Щодо взаємовідносин ТОВ «Схід-Теплоремонт» та ТОВ «НПП Укренергострой».

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Схід-теплоремонт» (Замовник) та ТОВ «НПП Укренергострой» (Підрядник) укладено договір № 09/09-1 від 09.09.2013року, відповідно до умов якого підрядник приймає на себе зобов'язання на виконання робіт з реконструкції, модернізації та ремонту теплових мереж, котелень т інших інженерних мереж, споруд та засобів вимірювання, також інші роботи, на які є відповідна ліцензія згідно з ДБН.1.1-1-2000 та відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору, підрядник повинен виконати всі види робіт згідно проектної документації, провести індивідуальне випробовування змонтованого ним устаткування та здати робочій комісії закінчений об'єкт після комплексного випробування в установлено строки.

Згідно приписів п. 1.3 Договору, склад та обсяги робіт визначаються згідно проектної документації або дефектного акту.

Відповідно до п. 6.2 Договору, замовник забезпечує підрядника основними матеріалами, обладнанням, які передаються останньому по акту прийому-здачі без надання права власності на них, із зазначенням вартості матеріалів та обладнання та строків повернення залишків.

Після виконання всіх передбачених документацією робіт, Підрядник передає об'єкт робочій комісії у встановленому порядку.(п.11.3 Договору).

На підтвердження виконання вказаних умов договору позивачем надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт (т.1. а.с. 206, 208, 211. зворотній бік а.с. 213, 214, 216, 231, 232. 234, 237, 239-240, 242, зворотній бік а.с. 247, 246, 245, 244б-244в, зворотній бік а.с. 244 ), акти виконаних робіт від 16.12.2013року (т.2 а.с. 32-45), акти за грудень 2013 року (т.2. а.с. 68-91) від 16.12.2013 на суму 37532.41 грн., у т.ч. ПДВ 6255,40 грн., від 16.12.2013 на суму 32001,84 гри., у т.ч. ПДВ 5333,64 грн., від 17.12.2013 на суму 67992,58 грн.. у т.ч. ПДВ 1490.06 грн., від 17.12.2013 на суму 8490,36 грн., у т.ч. ПДВ 1490,06 грн., від 30.12.2013 на суму 963,88 грн.. у т.ч. ПДВ 160.65 грн., від 30.12.2013 на суму 2673,22 грн., у т.ч. ПДВ 445,54 грн., від 30.12.2013 на суму 69744,04 грн., у т.ч. ПДВ 11624,01 грн., від 30.12.2013 на суму 10810,76 грн., у т.ч. ПДВ 1801,79 грн., від 30.12.2013 на суму 10982,96 грн., у т.ч. ПДВ 1830,49 грн., від 30.12.2013 на суму 1381,76 грн., у т.ч. ПДВ 230,29 грн., від 30.12.2013 на суму 24887,14 грн., у т.ч. ПДВ 4147,86 грн., від 30.12.2013 на суму 20810,41 грн., у т.ч. ПДВ 3468,40 грн., від 30.12.2013 на суму 951,19 грн., у т.ч. ПДВ 158.53 грн., від 30.12.2013 на суму 525,94 грн., у т.ч. ПДВ 87,66 грн., від 30.12.2013 на суму 12576.38 грн.. у т.ч. ПДВ 2096.06 грн., від 30.12.2013 на суму 29829.96 грн.. у т.ч. ПДВ 4971,66 грн., від 30.12.2013 на суму 6496.90 грн., у т.ч. ПДВ 1082,82 грн., від 31.12.2013 на суму 22805,88 грн., у т.ч. ПДВ 3800,98 грн., від 31.12.2013 на суму 10313,63 грн.. у т.ч. ПДВ 1718,94 грн., від 31.12.2013 на суму 45578,64 грн., у т.ч. ПДВ 7596,44 грн., від 31.12.2013 на суму 22192,48 грн., у т.ч. ПДВ 3698,75 грн., від 31.12.2013 на суму 97992,52 грн.. у т.ч. ПДВ 16332,09 грн.

На підставі проведених розрахунків та Актів виконаних робіт ТОВ "НПП Укренергостроой" були отримані такі податкові накладні: ПН № 83 від 16.12.2013 на суму 37532,41 грн., у т.ч. ПДВ 6255,40 грн. ПН № 84 від 16.12.2013 на суму 32001.84 грн., у т.ч. ПДВ 5333.64 грн. ПН №91 від 17.12.2013 на суму 67992,58 грн., у т.ч. ПДВ 11332,10 грн. ПН № 90 від 17.12.2013 на суму 67992.58 грн., у т.ч. ПДВ 1490,06 грн. ПН №251 від 30.12.2013 на суму 963,88 грн., у т.ч. ПДВ 160,65 грн. ПН № 253 від 30.12.2013 на суму 2673,22 грн.. у т.ч. ПДВ 445,54 грн. ПН№ 260 відЗО. 12.2013 на суму 69744,04 грн., у т.ч. ПДВ 11624,01 грн. ПН№258 від 30.12.2013 на суму 10810,76 грн.. у т.ч. ПДВ 1801,79 грн. ПН № 257 від 30.12.2013 на суму 10982.96 грн.. у т.ч. ПДВ 1830,49 грн. ПН№ 256 від 30.12.2013 на суму 1381,76 грн., у т.ч. ПДВ 230,29 грн. ГІН № 255 від 30.12.2013 на суму 24887.14 грн.. у т.ч. ПДВ 4147.86 грн. ПН № 254 від 30.12.2013 на суму 20810,41 грн./у т.ч. ПДВ 3468,40 грн. ПН№ 252 від 30.12.2013 на суму 951,19 грн., у т.ч. ПДВ 158,53 грн. ПН № 250 від 30.12.2013 на суму 525,94 грн.. у т.ч. ПДВ 87,66 грн. ПН №249 від 30.12.2013 на суму 12576,38 грн., у т.ч. ПДВ 2096,06 грн. ПН № 248 від 30.12.2013 на суму 29829,96 грн.. у т.ч. ПДВ 4971,66 грн. ПН № 259 від 30.12.2013 на суму 6496.90 грн.. у т.ч. ПДВ 1082,82 грн. ПН № 262 від 31.12.2013 на суму 22805,88 грн., у т.ч. ПДВ 3800,98 грн. ПН № 263 від 3 1.12.2013 на суму 103 13.63 грн.. у т.ч. ПДВ 171 8,94 грн. ГІН № 264 від 3 1.12.2013 на суму 45578.64 грн., у т.ч. ПДВ 7596,44 грн. ПН № 265 від 31.12.2013 на суму 22192,48 грн., у т.ч. ПДВ 3698.75 грн. ПН № 266 від 31.12.2013 на суму 97992,52 грн., у т.ч. ПДВ 16332,09 грн.

Як вбачається з матеріалів справи необхідність укладення договору № 09/09-1 від 09.09.2013року зумовлена необхідністю виконання позивачем договірних зобов'язань перед контрагентами КП «Теплопостачання міста Одеси», КП «Харківськи теплові мережі» та КП «Міський інформаційний центр».

Так, згідно договору № 302/12 від 20.09. 2012 року, КП «Теплопостачання міста Одеси» (Замовник) доручає ТОВ «Схід-Теплоремоент» (Виконавцю) виконання робіт: Відновлення ізоляції трубопроводів теплових мереж надземного прокладання КП «ТМО» на ЕРР-5» в м. Одеса.

Відповідно до п. 5.1 Договору, термін виконання робіт встановлюється відповідно до графіків виконання робіт, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Проте матеріали справи не містять вищезазначеного графіку виконання робіт.

Придбання матеріалів необхідних для виконання робіт здійснює Виконавець за власний рахунок (п. 5.4 Договору).

Здача - прийом виконаних робіт оформляється актом прийому - передачі виконаних робіт (форма КБ 2) та довідки про вартість виконаних робіт (форми КБ 3). До актів виконаних робіт додаються копії накладних та сертифікати якості використаних матеріалів, звірені підписом головного бухгалтера та керівника організації Виконавця та печаткою підприємства. (п. 5.6.1 Договору). Однак, позивачем не надано до суду відповідних доказів.

В матеріалах справи нявні довідки про вартість виконаних робіт та актами прийому виконаних робіт (т. 1 а.с. - 115-166).

Також, як було встановлено з пояснень представника позивача, згідно договору № 570560 від 19.07.2010 року ТОВ «Схід-Теплоремонт» були надані послуги для КП «Харківські теплові мережі», що підтверджується Актами виконаних робіт від 16.12.2013 на суму 50804.60 грн.. у т.ч. ПДВ 8467.43 грн., 16.12.2013 на суму 67983.72 грн.. у т.ч. ПДВ 11330.62 грн., 31.12.2013 на суму 1 1146.56 грн.. у т.ч. ПДВ 1857.76 грн., 31.12.2013 на суму 28045.81 грн.. у т.ч. ІІДВ 4674.30 грн., 31.12.2013 на суму 64720.04 грн., у т.ч. ПДВ 10786.68 грн., 31.12.2013 на суму 23117,17 грн., у т.ч. ПДВ 3852,86 грн., 31.12.2013 на суму 102394.45 грн.. у т.ч. ПДВ 17065.74 грн. (т. 2 а.с. 4-23), довідками про вартість виконаних будівельних робіт (т.1 а.с. 106). Факт оплати підтверджується банківською роздруківкою по рахунку № 2600. - не надано договір взагалі.

Щодо договірних відносин з КП «Міський інформаційний центр», то суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Схід-Теплоремонт» ( Виконавець) та КП «Міський інформаційний центр» (Замовник) укладено договір № 14/02 від 14.02.2013 р., відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується на свій ризик, своєчасно, якісно та н умовах визначених цим договором виконати роботи з монтажу, модернізації, ремонту обслуговування систем електроживлення і заземлення на об'єктах Замовника.

Відповідно до п. 3.2.3 Договору, виконавець виконує роботи н свій ризик з використанням власних матеріалів та/або матеріалів змовника.

Пунктом 3.2.4 Договору передбачено, що виконавець зобов'язаний надати змовнику документацію, що підтверджує якісне та повне виконання робіт.

Проте матеріали справи не містять доказів належного виконання позивачем вказаних умов договору.

Відповідно до 3.2.12 Договору, виконавець зобовязуєтьсяь виконувати роботи з цим договором особисто. Передача виконавцем своїх обов'язків третім особам допускається за попереднім погодженням з змовником.

Передача виконаних робіт та прийом її змовником відбувається з актом приймання - передачі робіт (приписи п. 4.1 Договору).

На підтвердження виконання умов договору, позивач надав Акти від 17.12.2013 р. на суму 95468,40 грн.. у т.ч. ПДВ 15911.40 грн. та від 17.12.2013 р. на суму 15020.40 грн.. у т.ч. ПДВ 2503.40 грн. та довідки про вартість виконаних робіт (т.2 а.с. 24-31).

При цьому, позивачем не надано відомостей про наявність у сторін по договорам підряду проектної документації, предмет даного договору носить загальний характер, а зміст договірної ціни також позбавлений конкретизації, які саме роботи повинні проводитись, їх перелік, об'єми та кількісні характеристики.

Окрім того, суд зазначає, що за своїм змістом договори № 04/09-1 від 04.09.2013року, № 09/09-1 від 09.09.2013року є договорами підряду, в яких ТОВ «Схід-Теплоремонт» виступає в якості Генпідрядника.

Порядок укладання та виконання договорів на будівельні та будівельно-монтажні роботи регулюються ЦК України, де встановлено, що, відповідно до ст. 838 ЦК України та з урахуванням ст.319 Господарьского кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Також судом враховується положення статті 241 Цивільного кодексу України, з приводу укладання позивачем договорів субпідряду без відповідного погодження таких дій з замовником.

Проте, позивачем, всупереч вимог вказаних норм права, не надано на вимогу суду ні договору Генерального підряду, ні доказів підтвердження наступного схвалення субпідрядних договорів та прийняття виконаних субпідрядниками робіт з боку замовника, що унеможливлює з`ясування судом обґрунтованої потреби в укладенні вищезазначених договорів субпідряду та пов'язаність вказаних ремонтно-будівельних робіт з господарською діяльністю підприємства.

Окрім того, ТОВ «Схід-Теплоремонт» до суду не надано доказів того, якими конкретно транспортними засобами здійснювалось переміщення матеріалів та засобів для виконання робіт, а також навантаження та розвантаження придбаних ТМЦ, та підтвердження наявності у підприємств таких засобів взагалі, доказів використання матеріалів субпідрядника чи Генерального підрядника, а також доказів на підтвердження руху матеріальних цінностей ( як то актів списання матеріалів, відповідних накладних на внутрішнє переміщення матеріалів) чи доказів наявності достатніх трудових ресурсів для здійснення визначених договорами робіт, наявність виробничих та інших приміщень.

Відповідно до приписів ст. 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ст. 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію. За змістом ст. 879 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Кошторис це документ, в якому зазначається постатейний перелік витрат на виконання робіт і який є додатком до договору підряду, його невід'ємною частиною. Він дозволяє встановити не тільки розмір ціни, а і чітко визначити її складові елементи. Скласти його може як замовник так, і підрядник. Для договорів підряду в будівельному середовищі кошторис складається в обов'язковому порядку.

Таким чином, посилання на проектно-кошторисну документацію, як підставу для виконання робіт, і наявність такої документації при виконанні робіт є обов'язковим.

Щодо наданих локальних кошторисів суд вважає за потрібне відзначити наступне.

Первинними кошторисами в інвесторської кошторисній документації є локальні кошториси. Основою для їх складення є обсяг робіт, визначені в складі проекту (робочого проекту).

Розподіл робіт за локальними кошторисами повинен забезпечувати можливість визначення кошторисної вартості пускових комплексів, технологічних вузлів і етапів робіт, виділених у проекті організації будівництва, і кошторисної вартості робіт і витрат по реконструкції діючих цехів і об'єктів, що передбачається в проектній документації на розширення діючих підприємств. Для врахування витрат на технологічне устаткування вбудованих приміщень, господарський інвентар і пристосування приміщень для експлуатаційних потреб підприємств складається окремий кошторис .

Як слідує з матеріалів справи, позивачем не надано доказів передачі контрагентам ТОВ «НПП Укренергострой» та ТОВ « Пріора-Інвест» робочого проекту за договорами підряду, отже за відсутності основи для складання кошторису, не можна визначити обсяг робіт та матеріалів, які враховувались при його складанні. Окрім того, до вказаних кошторисів не включено витрати на експлуатацію пускових комплексів, технологічних вузлів та обладнання.

Суд зазначає, що передання робіт субпідрядником і прийняття їх Генпідрядником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що спільним Наказом Державного Комітету Статистики України та Державного комітету України з будівництва та Архітектури № 237/5 від 21.06.02 р. "Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві" (який діяв на момент виникненян спірних правовідносин), затверджені типові форми № КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" та № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт". Дані типові форми розповсюджуються на будівельні організації, будівельні структурні підрозділи підприємств всіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, які виконують будівельні та монтажні роботи, роботи по капітальному та поточному ремонту споруд та будівель та інші підрядні роботи незалежно від форм власності даного підприємства.

Акти Форми № КБ-2в є актами приймання виконаних підрядних робіт підрядчиком та в яких відображаються всі витрати підрядника: прямі (вартість матеріалів, виробів та конструкцій, заробітна плата, вартість експлуатації машин), загальновиробничі витрати, додаткові витрати, тощо.

Проте, як вбачається з матеріалів справи вказані акти Форми № КБ-2в були заповнені з порушенням законодавчо встановлених приписів, зокрема, в актах № 1, 2 від 17.12.2013 не заповнена графа договір (т.2 а.с. 46-61, т.3 а.с. 62-67), що в свою чергу позбавляє можливості ідентифікувати належність вказаних актів до відповідних договірних відносин; акти за грудень 2013року (т.2 а.с. 32-45, 68-178) не мають необхідних реквізитів, а саме не зазначено номер акту.

Належних пояснень з вказаних обставин представником позивача до суду не надано.

Згідно наданих позивачем актів виконаних робіт неможливо встановити фактичні трудові ресурси необхідні для виконання робіт, кількість транспортного та виробничого обладнання, палива, запчастин.

Таким чином, у зв`язку з тим, що акти виконаних робіт не відповідають ні за змістом, ні за формою приписам вищевказаних документів, суд приходить до висновку, що зазначені первинні документи складені з порушенням вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому не можуть визнаватися достатнім та допустимим доказом реальності здійснених господарських операцій.

Також суд вважає за потрібне зауважити, що акти виконаних робіт не можуть бути беззаперечними доказами реального виконання правочину між сторонами, оскільки саме по собі складання актів прийняття виконаних будівельних робіт без фактичного здійснення господарської операції не може бути підставою для формування валових витрат та отримання права на податковий кредит.

Отже, зазначені операції не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети). Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічних ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності.

Представником позивача надано до суду відомості ресурсів до договірних вартостей та розрахунки загальновиробничих витрат в складі договірної ціни з яких взагалі не вбачається до яких саме договірних вартостей та взагалі відповідно чого складені ці відомості ресурсів та розрахунки загальновиробничих витрат в складі договірної ціни.

Окрім того, суд вважає необхідним відмітити, що підставою для висновків про порушення позивачем порядку формування податкового кредиту по ПДВ є недоведеність того, що роботи, по яких виник податковий кредит, були виконані саме ТОВ «НПП Укренергострой» та ТОВ « Пріора-Інвест» з урахуванням того, що позивачем по даному підприємству взагалі не надано необхідної первинної документації, зокрема, штату працюючих осіб, зважаючи на те, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, в т.ч. за спеціальною освітою; доказів наявності основних фондів (за умови, що вони необхідні для здійснення операцій), у тому числі: транспортних засобів, приміщень для зберігання товарів.

Окремо суд вважає за потрібне відзначити, що позивачем також не надана технічна документація (технічне завдання), допуски, дозвільні документи на працівників-виконавців робіт, а також на підтвердження реальності виконання угоди доказів проведення погоджувальної роботи з контрагентом та здійснення інструктажу з техніки безпеки з працівниками, яким доручено проведення робіт та будь-яких інших належних та допустимих доказів та пояснень з приводу використання досліджуємих господарських операцій у власній господарській діяльності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" - (бухгалтерський чи економічний ефект).

Валові витрати можуть бути підтверджені лише тими документами, які свідчать про реальність виконання договору, зміст, обсяг наданих послуг та їх вартість.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційної форми і форми власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати податкову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст. З цього ж Закону України бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, ще використовують грошовий вимірник, ґрунтуються наданих бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Частина 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" висуває до первинних документів такий обов'язковий реквізит як зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.

Враховуючи неналежне оформлення первинної документації, відсутності документів щодо реальності проведених операцій, з яких можливо було б встановити зміст та обсяги надання послуг, Позивач не підтвердив реальність господарської операції, яка може бути об'єктом оподаткування ПДВ.

Згідно п. 198.3, ст. 198, Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, суд не знаходить підстав для висновку про те, що правочини були укладений позивачем з ТОВ «НПП УКРЕНЕРГОСТРОЙ», ТОВ «Торенія», ТОВ «Пріора Інвест» у межах звичайної господарської діяльності, спрямований на досягнення реальної мети і об'єктивно був потрібен позивачу для організації господарської діяльності з метою одержання прибутку. Відтак, спірні правочини не можуть бути визнані судом законною підставою для формування податкового кредиту з ПДВ.

Проте слід відмітити, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту по ПДВ, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій (постанова Верховного суду України від 04.09.07 р. № 07/97).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про те, що висновки податкового органу про неможливість формувати позивачем податковий кредит по ПДВ за період, що перевірявся, у зв'язку з відсутністю доказів фактичного виконання (реалізації) наданих послуг, на підставі яких винесене оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є правомірними.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, суд дійшов до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийняте на підставі законодавства.

Ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти адміністративного позову виконав покладений на нього ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок та довів юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Теплоремонт" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10.03.2015року.

Суддя Горшкова О.О.