Справа № 2а-4886/11 (6а/337/95/14)
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2015 р. м. Київ К/800/58594/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Ситникова О.Ф., Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14 березня 2014 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області Морар М.В. подав до суду подання про зміну способу і порядку виконання постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 5 квітня 2011 року, якою позов задоволено. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі Запорізької області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_4 недоотриманої нею суми пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі Запорізької області здійснити перерахування та виплату недоотриманої ОСОБА_4 суми пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 25 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 1 січня 2011 року з урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14 березня 2014 року подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області про зміну порядку і способу виконання судового рішення задоволено: змінено спосіб і порядок подальшого виконання судового рішення на підставі виконавчого листа №2а-4886/2011 від 5 квітня 2011 року, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_4 підвищення пенсії з 25 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 1 січня 2011 року і в подальшому, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням різниці, що була виплачена у цей період, на стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя на користь ОСОБА_4 недоплаченої суми, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нарахованого їй підвищення до пенсії у сумі 1348 грн. 82 коп.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та у задоволенні заяви відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що під час виконавчого провадження з виконання виконавчого документа за постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 5 квітня 2011 року відповідач листом від 27 грудня 2013 року №9144/11 повідомив державного виконавця про неможливість виконання рішення суду в повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 5 квітня 2011 року відповідачем виконано частково, а саме: здійснено перерахунок підвищення до пенсії позивачу з 25 вересня 2010 року та нараховано 1348,82 грн., проте, у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування, відповідач позбавлений можливості виплатити вказану суму.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Крім того, слід зазначити, що реалізуючи своє право на захист позивач має право вимагати від суду зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4 статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного позову суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС України дають підстави зробити висновок про те, що суд, здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду, не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (статті 198, 223 КАС України).

Статтею 229 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено повно та правильно, але неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до повноважень, наданих статтею 229 КАС України, суд касаційної інстанції вважає за необхідне судові рішення, ухвалені цими судами, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14 березня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області про зміну способу та порядку виконання постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 5 квітня 2011 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.В.Малинін

О.Ф.Ситников

В.В.Швець