Справа № 813/7941/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 876/4841/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати припис головного державного інспектора Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (ІДАБК) у Львівській області Заразки Н.П. за №14-ф від 18.06.2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Постановою від 04 квітня 2014 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ІДАБК у Львівській області подала апеляційну скаргу,оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає,що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що ОСОБА_1 у 2010 році здійснила реконструкцію квартири АДРЕСА_1 шляхом збільшення розмірів балкону з втручанням в несучі конструкції будинку без затвердженої проектної документації чим порушила приписи Законів України ,,Про архітектурну діяльність", ,,Про планування і забудову територій" та ,,Про регулювання містобудівної діяльності".

З огляду на викладене відповідач вражає правомірним оскаржений припис, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що 18.06.2013 року головний державний інспектор Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (ІДАБК) у Львівській області Заразка Н.П. провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 на об'єкті будівництва з реконструкції квартири АДРЕСА_1.

За наслідками перевірки складений акт за № 63-ф. від 18.06.2013 року, в якому зазначено, що в 2010 році ОСОБА_1 здійснила реконструкцію квартири АДРЕСА_1 шляхом збільшення розмірів балкону з втручанням в несучу конструкцію будинку та без дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушила приписи статті 7, 9, 27 Закону України ,,Про архітектурну діяльність" та ст. 29 Закону України ,,Про планування і забудову територій".

18 червня 2013 року на підставі висновків акту перевірки відповідач видав припис №14-ф про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагається в 60-денний термін привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме балкон у відповідність до технічного паспорту від 19 квітня 1993 року №107.

Крім того, 18 червня 2013 року Інспекція склала протокол про адміністративне правопорушення №21-ф та 01 липня 2013 року винесла постанову за № 1ф/219-ф про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн., який нею був сплачений добровільно.

23 серпня 2013 року головний державний інспектор Заразка Н.П. на підставі наказу Інспекції №379-п/п від 12.08.2013 року провів позапланову перевірку щодо виконання вимог припису від 18.06.2013 року №14-ф. Перевіркою встановлено, що вимоги припису від 18.06.2013 року №14-ф не виконано, чим порушено абз.3 п.14 Постанови КМУ від 23.05.2011 р №553 ,,Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого ним рішення. Крім того, суд зазначив, що посилання відповідача в приписі на те, що позивачем збільшено розміри балкону з втручанням в несучі конструкції будинку є помилковим.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, в силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписи ст.7 Закону України ,, Про архітектурну діяльність" передбачають порядок розроблення та затвердження проекту об'єкта архітектури.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України ,, Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України ,,Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

За змістом ст. 27 Закону України ,, Про архітектурну діяльність" замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані, зокрема, забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою; не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.

Відповідно до ст. 28 Закону України ,, Про архітектурну діяльність" власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані, зокрема, отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури; у разі необхідності внесення змін до об'ємно-просторових, планувальних та інших рішень об'єкта архітектури розробляти відповідну проектну документацію, затверджувати її та проводити будівельні роботи в установленому законодавством порядку; зберігати комплект проектної документації, за якою збудовано об'єкт архітектури, та паспорт об'єкта, та передавати цю документацію новому власнику.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у випадку відсутності дозволу на виконання будівельних робіт з розширення балкону, реконструкція існуючого в квартирі балкону є самочинно збудованим об'єктом.

Поряд з цим, апеляційний суд вважає протиправним посилання державного інспектора в оскарженому приписі на порушення ОСОБА_1 вимог ст. 29 Закону України ,,Про планування і забудову територій" оскільки вказаний Закон втратив чинність 17 лютого 2011 року.

Статтею 38 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 41 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності" посадові особи Інспекції державного архітектурно будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові до виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що позивач в 2010 році була придбала квартиру АДРЕСА_1. Балкон знаходився в аварійному стані, було видно арматуру, обвалювались будівельні матеріали. За погодженням з ЖЕКом позивач власними силами та за власні кошти провела ремонту балкону, у зв'язку з недопущенням обвалення балкону.

Згідно висновку з питань охорони праці Державного підприємства ,,Західно експертно-технічного центру Держгірпромнагляду України" реконструкція балкону проведена без втручання в несучі конструкції будівлі.

За таких обставин апеляційний суд визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправності оскарженого припису, оскільки відповідач, на якого в силу приписів ч.2 ст. 71 КАС України покладено тягар доказування правомірності свого рішення, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що самочинно проведена позивачем реконструкція проведена з істотним відхиленням від проекту, з порушенням будівельних норм, порушує законні права та інтереси інших осіб.

Таким чином, передбачених статтею 38 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності" підстав для видання припису щодо приведення балкону до попереднього стану апеляційний суд не вбачає, а тому припис є протиправним.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2014 року у справі № 813/7941/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар