Справа № 818/531/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 р. 11 год. 30 хв. Справа №818/531/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.

за участю секретаря судового засідання - Шевець Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача-1 - Карацюби Н.А., Деревянко О.В.,

представника відповідача-2 - Каліна А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/531/15

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1 Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області,

відповідача-2 Сумської митниці ДФС

про скасування висновку та наказу про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся з адміністративним позовом до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - відповідач-1, Конотопська ОДПІ), Сумської митниці ДФС (далі - відповідач-2) в якому просить суд:

- визнати незаконним висновок Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» в частині невідповідності наявній податковій інформації внесених даних до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік про майно (автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8) набуте за час перебування на посадах, визначених п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади»;

- визнати незаконним і скасувати наказ Сумської митниці ДФС № 127-о від 11.02.2015 р. про звільнення, поновити позивача на посаді старшого державного інспектора у відділі митного оформлення «Пасажирський» митного посту «Конотоп» Сумської митниці ДФС та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Позивач проходив публічну службу на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3, 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого Постановою КМУ № 563 від 16.10.2014 р., та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., Конотопською ОДПІ було проведено перевірку відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік.

За наслідками перевірки відповідачем-1 складений висновок, згідно якого встановлена невідповідність відомостей, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, наявній податковій інформації. Зокрема, в декларації не зазначений автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску, яким згідно інформації наданої Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Конотоп та Конотопського району, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Сумській області, має право користування ОСОБА_1

На підставі вказаного висновку, під час перебування позивача на лікарняному з діагнозом «гостра вірусна інфекція», 11 лютого 2015 р. йому був вручений наказ № 127-о про звільнення з займаної посади на підставі п. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», п. 72 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

На переконання ОСОБА_1, згаданий висновок Конотопської ОДПІ в частині встановлення недостовірності відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік є незаконним, оскільки автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску належить на праві власності батьку дружини ОСОБА_6, за заявою якого був внесений запис до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу про наявність права керувати автомобілем у позивача. Проте, фактично вказаний автомобіль ОСОБА_1 ні в 2013 році, ні в інших роках не використовувався, у власності, оренді чи іншому розпорядженні не перебуває, в зв'язку з чим відсутні підстави вносити цей автомобіль до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Позивач вважає, що враховуючи необґрунтованість висновку Конотопської ОДПІ про недостовірність відомостей, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, Сумська митниця ДФС не мала права звільняти його з займаної посади на підставі п. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» та п. 72 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Крім того, позивач зазначив, що звільнення з роботи з підстав можливої недостовірності відомостей, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру є порушенням Конституції України. Так, на момент подачі декларації за 2013 рік відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей законодавством не передбачалась. Зміни в Кодекс України про адміністративні правопорушення, якими встановлена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв'язку з виконанням Плану дій по лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», який вступив в дію 04.06.2014 р. Також, відповідальність за недостовірність відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру була встановлена і Законом України «Про очищення влади», який вступив в дію 16.10.2014 р.

Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, згідно яких закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, Сумська митниця ДФС не мала права звільняти ОСОБА_1 за діяння (можливе подання недостовірних відомостей у декларації за 2013 рік), яке на час його вчинення (20.03.2014 р.) не було правопорушенням та не тягнуло за собою ніяких наслідків, тим більше не могло стати підставою звільнення.

Також, позивач зауважив на тому, що в порушення вимог ст. 40 Кодексу законів про працю України, відповідач-2 звільнив його під час перебування на лікарняному.

З вищезазначених підстав в судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адміністративний позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Конотопська ОДПІ з позовними вимогами не погодилась, в запереченні на позов (а.с. 55-56) зазначила, що висновок, складений за результатами перевірки відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_1, є обґрунтованим та правомірним, оскільки під час перевірки була встановлена невідповідність відомостей, вказаних у декларації, наявній податковій інформації.

Так, згідно інформації наданої Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Конотоп та Конотопського району, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Сумській області, було встановлено, що ОСОБА_1 має право користування автомобілем LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску. В той же час, у розділі ІV «Відомості про транспортні засоби» декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, у якому зазначаються транспортні засоби, що перебувають у власності, в оренді чи на іншому праві користування декларанта, та витрати декларанта на їх придбання (користування), позивачем вказаний автомобіль не зазначений.

По факту не включення до декларації за 2013 рік автомобіля LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску, ОСОБА_1 пояснив, що цей автомобіль належить ОСОБА_6 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.03.2011 р., а позивач лише має право ним керувати, про що зазначено у свідоцтві, та фактично даним автомобілем не користувався. Вказані пояснення були відображені Конотопською ОДПІ у висновку.

Крім того, в судовому засіданні відповідач-1 зазначив, що у відповідності до Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., за результатами перевірки податковий орган робить висновок лише стосовно відповідності вартості майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, отриманим із законних джерел доходам. Достовірність чи недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) вказаного (вказаних) у декларації, податковий орган не встановлює, а лише, з урахуванням пояснень декларанта, зазначає про виявлені розбіжності у висновку. При цьому, питання про наявність чи відсутність підстав для звільнення за Законом «Про очищення влади», вирішує керівник органу до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, після отримання висновку податкового органу.

Враховуючи наведені обставини, Конотопська ОДПІ вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконним висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», необґрунтованими, в зв'язку з чим, в судовому засіданні представники відповідача-1 просили суд в їх задоволенні відмовити.

Сумська митниця ДФС з позовними вимогами також не погодилась, в запереченні на адміністративним позов (а.с. 60-63) зазначила, що згідно отриманого 09 лютого 2015 р. висновку Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», була встановлена невідповідність відомостей, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, наявній податковій інформації, а саме: позивачем не вказаний автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску, яким він має право користування.

На виконання положень ч. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», згідно яких керівник на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади, 11 лютого 2015 р. начальником Сумської митниці ДФС був прийнятий Наказ № 127-о про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

За наведених обставин, Сумська митниця ДФС вважає оскаржуваний наказ про звільнення обґрунтованим і законним, в зв'язку з чим в судовому засіданні представник відповідача-2 просив суд в задоволенні адміністративного позову в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Заслухавши позивача, його представника та повноважних представників відповідачів, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив публічну службу в митних органах з 13 грудня 1994 року та з 24 листопада 2014 року обіймав посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп». За час проходження служби до дисциплінарної відповідальності не притягувався, в 1996 році був заохочений цінними подарунками, а в 1999, 2005 та 2011 роках був заохочений грамотами та подякою (а.с. 69-71, 79-86).

На виконання вимог п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», Конотопською ОДПІ щодо ОСОБА_1 було проведено перевірку достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Під час проведення перевірки відповідачем-1 від Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Конотоп та Конотопського району, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Сумській області було отримано роздруківку з журналу карток (а.с. 59) де зазначалось, що за ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль AUDI 100, 1986 року випуску. Також, у згаданій роздруківці було вказано, що автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску зареєстрований за ОСОБА_6 та дописано від руки, що ОСОБА_1 має право користування цим автомобілем (а.с. 59).

При цьому, у розділі ІV «Відомості про транспортні засоби» декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік позивач зазначив лише автомобіль AUDI 100, 1986 року випуску, а згаданий автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску, не вказав.

По факту не включення транспортного засобу до декларації за 2013 рік, ОСОБА_1 надав відповідачу-1 пояснення в яких зазначив, що автомобіль належить ОСОБА_6 згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 24.03.2011 року, а він має право керування ним, про що зроблено запис у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. У декларації про доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску позивачем не вказувався, оскільки фактично цей автомобіль не використовувався (а.с. 58).

За результатами перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», 23.01.2015 року Конотопською ОДПІ складений висновок № 617/17-03 (а.с. 11-14). Згідно указаного висновку, відповідачем-1 встановлена недостовірність відомостей щодо наявності майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, а саме: не вказаний автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску, а також встановлено, що вартість майна, вказаного позивачем у декларації, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Висновок Конотопської ОДПІ від 23.01.2015 р. № 617/17-03 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статі 5 Закону України «Про очищення влади» 09.02.2015 р. був отриманий відповідачем-2 (а.с. 64). На підставі вказаного висновку, 11.02.2015 р. начальником Сумської митниці ДФС прийнятий Наказ № 127-о (а.с. 10), яким ОСОБА_1 звільнено з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС.

Отже, доводячи необґрунтованість позовних вимог в частині визнання незаконним висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статі 5 Закону України «Про очищення влади», Конотопська ОДПІ зазначає на тому, що ОСОБА_1 зобов'язаний був відобразити у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску, оскільки згідно отриманої інформації позивач має право користування цим автомобілем.

Крім того, відповідач-1 вказує на те, що за результатами перевірки був зроблений висновок лише стосовно відповідності вартості майна, вказаного у декларації, отриманим із законних джерел доходам. Достовірність чи недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) вказаного (вказаних) у декларації, Конотопська ОДПІ не встановлювала, а лише зазначила у висновку про виявлені розбіжності.

В свою чергу, стверджуючи про необґрунтованість позовних вимог в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Сумська митниця ДФС зазначає на тому, що ОСОБА_1 був звільнений на виконання ч. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», оскільки згідно Висновку Конотопської ОДПІ від 23.01.2015 р. № 617/17-03 була встановлена недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами відповідачів, з огляду на нижченаведене.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України «Про очищення влади» (далі - Закон).

Згідно ч. 1, 2 ст. 1 згаданого Закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування;

Частиною 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Так, вказана заборона, у відповідності до ч. 8 ст. 3 Закону, зокрема застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про очищення влади» особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Частиною 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч. 10 ст. 5 Закону).

На виконання ч. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за № 1385/26162 (далі - Порядок).

Згідно п. 3 згаданого Порядку загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до п. 4, 6 Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 9 Порядку встановлено, що у розділі IV декларації перевірці підлягають: достовірність відомостей щодо наявності транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про транспортні засоби такої особи; відповідність вартості транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

На виконання п. 12 Порядку у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

З системного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновку, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобов'язаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. При цьому, висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність або невідповідність.

Вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, є безумовною підставою для звільнення особи із займаної посади.

Враховуючи зазначене, доводи Конотопської ОДПІ про те, що в оскаржуваному висновку встановлювалась тільки відповідність вартості майна, вказаного у декларації, отриманим із законних джерел доходам та вказувалось про виявлені розбіжності між декларацією і наявною податковою інформацією, (тобто, достовірність чи недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) вказаного (вказаних) у декларації не встановлювалась), на переконання суду, не ґрунтуються на згаданих нормах законодавства, в зв'язку з чим не можуть бути прийняті до уваги.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що за змістом Висновку № 617/17-03 від 23.01.2015 р. (а.с. 11-14) відповідач-1 встановив недостовірність відомостей щодо наявності майна вказаного у декларації, яка полягає у не зазначенні ОСОБА_1 автомобіля LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску.

Висновків щодо обов'язку позивача вказувати у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік згаданий автомобіль та, як наслідок, висновків про недостовірність відомостей про майно, відповідач-1 дійшов на підставі наступних документів: роздруківки з журналу карток (а.с. 59), наданої Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Конотоп та Конотопського району, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Сумській області, відомості з якої згодом були підтверджені відповідною довідкою (а.с. 78); пояснень позивача (а.с. 58); та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.03.2011 року (а.с. 24). Тобто, на думку Конотопської ОДПІ, вказані документи є достатніми доказами обґрунтованості оскаржуваного висновку.

Згідно ст.ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, встановлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р.

Відповідно до п. 6 згаданого Порядку (в редакції, яка діяла на момент реєстрації автомобіля LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску) транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію або тимчасового реєстраційного талону транспортних засобів щодо іншого співвласника може бути зроблено запис:

"_______________________________________ має право керувати (експлуатувати)

(прізвище, ім'я, по батькові або найменування юридичної особи)

та є співвласником".

Згідно п. 16 Порядку, на зареєстровані у підрозділі Державтоінспекції транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України.

За бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, підрозділ Державтоінспекції видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

У графі талона "Особливі відмітки" робиться запис "Дійсний до ____________ 20__ р. за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) серії ___ N ________".

Копія документа, що підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, додається до матеріалів, що необхідні для оформлення тимчасового реєстраційного талона.

Отже, вказаними нормами визначено, що підрозділи Державтоінспекції у графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів мали право робити записи лише щодо наявності права керувати (експлуатувати) транспортним засобом у особи, яка є співвласником цього транспортного засобу, за умови надання документів, що підтверджують право спільної власності.

У разі надання права керування транспортним засобом іншій особі, за заявою власника підрозділ Державтоінспекції зобов'язаний був видати тимчасовий реєстраційний талон на строк, вказаний у заяві, з записом у графі талона "Особливі відмітки" встановленого зразка.

За наведених обставин, суд робить висновок, що запис у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску НОМЕР_2 (а.с. 24) про наявність права користування автомобілем у ОСОБА_1, здійснений підрозділом Державтоінспекції всупереч вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р., оскільки позивач не є співвласником згаданого транспортного засобу, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками (а.с. 27, 78), згідно яких запис був зроблений на підставі лише заяви ОСОБА_6, без надання документів, що підтверджують право спільної власності.

Вказані обставини, на переконання суду свідчать про те, що роздруківка з журналу карток (а.с. 59) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.03.2011 року (а.с. 24), а також довідка від 11.03.2015 р. (а.с. 78), яка була отримана відповідачем-1 вже після складання оскаржуваного висновку, не є належними доказами, які свідчать про наявність у ОСОБА_1 права користування автомобілем LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску.

Як вбачається зі змісту декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, у розділі ІV «Відомості про транспортні засоби», вказуються транспортні засоби, що перебувають у власності, в оренді чи на іншому праві користування декларанта. Тобто, у цьому розділі декларації зазначаються лише ті транспортні засоби, права на які (право власності, право оренди чи інші права користування) декларант набув на підставі договорів та інших правочинів у встановлений Цивільним кодексом України спосіб, оскільки згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав (в тому числі і прав власності, оренди та користування) є саме договори та інші правочини.

На виконання ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, в порушення вказаної норми, Конотопська ОДПІ не надала суду належних доказів наявності у ОСОБА_1 права користування автомобілем LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску (договори та інші правочини, на підставі яких виникло право користування автомобілем) та, як наслідок, наявності обов'язку у позивача вказувати цей автомобіль у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік. Суд вважає, що відсутність таких доказів свідчить про необґрунтованість та протиправність висновку відповідача-1 в частині встановлення недостовірності відомостей щодо наявності майна, вказаного у декларації.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що Висновок Конотопської ОДПІ від 23.01.2015 р. № 617/17-03 в частині встановлення недостовірності відомостей щодо наявності майна, вказаного у декларації, не відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов в цій частині - задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що звільнення ОСОБА_1 відбулось на підставі ч. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» в зв'язку з отриманням висновку, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 згаданої статті, а також, беручи до уваги встановлену судом протиправність зазначеного висновку, наказ Сумської митниці ДФС про звільнення позивача, на переконання суду, також підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Тобто, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, суд вважає за необхідне задовольнити. Так, згідно довідки Сумської митниці ДФС від 03.03.2015 р. № 05.02/90 (а.с. 47) середньомісячна заробітна плата позивача становить 3 455, 57 грн., а середньочасова - 22, 01 грн. Отже, розмір середнього заробітку за період з 12.02.2015 р. по 18.03.2015 р., який підлягає стягненню з відповідача-2, складає 4 159, 89 грн.: 3 455, 57 грн. (з/п за 1 місяць з 12.02.2015 р. по 12.03.2015 р.) + 22, 01 грн. х 32 год. (з/п з 13.03.2015 р. по 18.03.2015 р.).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області, Сумської митниці ДФС про скасування висновку та наказу про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Висновок Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області № 617/17-03 від 23.01.2015 р. в частині встановлення недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади".

Визнати протиправним та скасувати Наказ Сумської митниці ДФС від 11.02.2015 р. № 127-о "Про звільнення з роботи ОСОБА_1".

Поновити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_1) на посаді старшого державного інспектора митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС.

Стягнути з Сумської митниці ДФС (40020, м. Суми, вул. Воровського, 24, код 39420037) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.02.2015 р. по 18.03.2015 р. в розмірі 4 159, 89 (чотири тисячі сто п'ятдесят дев'ять) грн. 89 коп.

Постанова в частині поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за один місяць в розмірі 3 455, 57 (три тисячі чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 57 коп. підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складений 23.03.2015 р.