Справа № 826/18237/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2015 року 11:31 № 826/18237/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі судового засідання Новик В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «Фіто груп і Ко»
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії, -

за участю представників сторін:

від позивача - Корнелюк М.П.

від відповідача - Мізерного О.О.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватне підприємство «Фіто груп і Ко» (надалі - позивач або ПП «Фіто груп і Ко») з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо відмови у прийнятті поданих ПП «Фіто груп і Ко» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень місяць 2014 року від 17.11.2014 року; звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень місяць 2014 року від 17.11.2014 року; звітного реєстру виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень місяць 2014 року від 17.11.2014 року;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийняти подані ПП «Фіто груп і Ко» звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень місяць 2014 року від 17.11.2014 року; звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень місяць 2014 року від 17.11.2014 року; звітний реєстр виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень місяць 2014 року від 17.11.2014 року днем їх фактичного отримання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками.

У судове засідання 12.02.2015 року з'явилися представники сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, зазначаючи про те, що відмовляючи у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві діяла у межах та на підставі наданих їй повноважень, оскільки остання не відповідає вимогам податкового законодавства у зв'язку з порушенням норми п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, а саме: позивачем зазначено недостовірний обов'язковий реквізит «місцезнаходження платника податків».

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПП «Фіто груп і Ко» та ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві укладено договір №220620141 про визнання електронних документів від 22.06.2014 року, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

На підставі викладеного вище, 17.11.2014 року ПП «Фіто груп і Ко» засобами електронного зв'язку подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, звітну розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014 року та звітний реєстр виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень 2014 року.

За результатами обробки отриманої від ПП «Фіто груп і Ко» засобами електронного зв'язку вищезазначеної податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками, шляхом направлення квитанцій №1 від 17.11.2014 року, позивача повідомлено про не прийняття вказаних документів із зазначенням про те, що для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті з посиланням на можливість відсутності договору з МДЗУ.

Крім того, листом №770/10/26-50-18-03-05 від 21.11.2014 року, копія якого наявна у матеріалах справи, ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві повідомила ПП «Фіто груп і Ко» про те, що надана позивачем податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2014 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки при заповненні було порушено норми п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, у зв'язку із зазначенням відомостей, які не відповідають дійсності, зокрема, інформація щодо місцезнаходження, що є обов'язковим реквізитом податкової декларації.

Вважаючи відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Так, згідно п. 201.14 ст. 201 ПК України, платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (п. 201.15 ст. 201 ПК України).

Приписами п. 46.1 ст. 46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (п. 48.1 ст. 48 ПК України).

У розумінні п. 48.2 ст. 48 ПК України, обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (п. 48.3 ст. 48 ПК України).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період (п. 48.4 ст. 48 ПК України).

Згідно п. 48.7 ст. 48 ПК України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (п. 49.10 ст. 49 ПК України).

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (п. 49.11. ст. 49 ПК України).

Таким чином, з урахуванням вищенаведених правових норм, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, визначений положеннями ст.ст. 48 та 49 ПК України, є вичерпним, а, відтак, неприйняття податкової декларації з інших підстав податковим законодавством не передбачено, а тому забороняється.

Як було зазначено вище, підставою для неприйняття податкової декларації ПП «Фіто груп і Ко» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками слугував встановлений контролюючим органом факт зазначення позивачем недостовірного обов'язкового реквізиту «місцезнаходження платника податків».

У відповідності до податкової декларації ПП «Фіто груп і Ко» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, копія якої наявна у матеріалах справи, у рядку 06 останньої в якості податкової адреси вказаного платника податку зазначено м. Київ, вул. Новомостицька, 25, офіс 1.

Водночас, приписами ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року №755-ІV передбачено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

В свою чергу, як вбачається з наявного у матеріалах справи спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.11.2014 року, тобто на момент подачі позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками, місцезнаходженням ПП «Фіто груп і Ко» вказано м. Київ, вул. Новомостицька, 25, офіс 1.

При цьому, слід зазначити, що положення п. 48.2 ст. 48 ПК України серед обов'язкових реквізитів вказує місцезнаходження (місце проживання) платника податків, яке було зазначено позивачем у рядку 06 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, що, крім того, відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також, суд звертає увагу, що прийняття ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві рішення №416 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 31.10.2014 року, яким ПП «Фіто груп і Ко» 30.10.2014 року анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість, не є підставою для неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, оскільки, згідно п. 184.6 ст. 184 ПК України, у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації, тобто у даному випадку 30.10.2014 року, а, відтак, ПП «Фіто груп і Ко» не тільки мало право, а й було зобов'язано подати контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року за період з 01.10.2014 року по 30.10.2014 року.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, у ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві були відсутні законодавчо обґрунтовані обставини для неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014 року, звітного реєстру виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень 2014 року, поданих ПП «Фіто груп і Ко» 17.11.2014 року засобами електронного зв'язку.

На підставі вищевикладеного, суд вказує, що дії ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо відмови у прийнятті поданих ПП «Фіто груп і Ко» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014 року, звітного реєстру виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень 2014 року є протиправними, за результатами чого слід зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вважати прийнятими та зареєстрованими останні днем їх фактичного отримання відповідачем.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Приватного підприємства «Фіто груп і Ко» задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо відмови у прийнятті поданих Приватним підприємством «Фіто груп і Ко» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014 року, звітного реєстру виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень 2014 року.

3. Визнати звітну податкову декларацію Приватного підприємства «Фіто груп і Ко» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за жовтень 2014 року, звітного реєстру виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за жовтень 2014 року прийнятими в день їхнього фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - 17 листопада 2014 року.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок