Справа № 209/3199/14-а (2-а/209/110/14)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" березня 2015 р.справа № 209/3199/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року у справі №209/3199/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування «інших виплат» у складі заробітної плати при обчисленні пенсії ОСОБА_1 Зобов'язати відповідача усунути допущене порушення права шляхом перерахування пенсії з включенням в заробіток, з якого обчислюється пенсія «інших виплат», а саме: матеріальної допомоги та індексацію грошових доходів з 01 листопада 2013 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними за період до 03 грудня 2013 року залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано відмову відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 03 грудня 2013 року протиправною. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням інших виплат, зазначених в довідках Головного управління статистики у Дніпропетровській області за №263/1 від 31.10.2013 та №263/2 від 31.10.2013, починаючи з 03 грудня 2013 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.39), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та ст. 65, 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань до видів оплати праці, таким чином суду першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав у позивача для врахування вищезазначених надбавок.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачу з 01.11.2013 призначена пенсія як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від суми заробітної плати.

Для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачем разом з іншими документами подано довідку від №31.10.2013 №263/2, видану Головним управлінням статистики у Дніпропетровській області про складові заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.11.2011 до 31.10.2013 (а.с.11).

Відповідно до цієї довідки інші виплати за вказаний період визначені в розмірі 24292,38 грн., складаються з індексації заробітної плати - 12239,06 грн., та матеріальної допомоги - 12053,32 грн.

Одночасно зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

21 березня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про проведення перерахунку нарахованої пенсії державного службовця з 01.11.2013, посилаючись на те, що при нарахуванні пенсії Пенсійним фондом не включені виплати, які зазначені в графі «Інші виплати» згідно наданої позивачем довідки від №31.10.2013 №263/2 (а.с.5).

Листом від 27.03.2014 №Р-36/7 Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що такі види виплат як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань при визначенні заробітку державного службовця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчисленні пенсії» не передбачені, томі не включаються до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, встановив неправомірність дій відповідача та вказав на наявність у позивача права на врахування при призначенні пенсії розміру матеріальної допомоги, а також індексації заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спір між сторонами виник з приводу неврахування при розрахунку пенсії державного службовця таких видів виплат, як індексація заробітної плати та матеріальної допомоги.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Ч.2 ст. 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Ч.ч. 6, 7 цієї-ж статті визначено, що Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.35 Закону № 3723-XII державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З урахуванням викладеного, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Додаткова заробітна плата, як складова структури заробітної плати відповідно до ч.1 ст.2 Закону України № 108/95 ВР «Про оплату праці», - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.1 ст.2 Закону № 108/95-ВР).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Зокрема частиною 1 даної статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Сторонами не заперечується, матеріалами справи підтверджено, що на суми матеріальної допомоги, а також індексації заробітної плати фактично нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд зазначає, що матеріальна допомога, а також індексація заробітної плати повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивачу.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.09.2014 у справі №21-314а14 та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України враховується при винесенні рішення по справі.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваних дій відповідача є правильними.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року у справі №209/3199/14-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко