Справа № 823/302/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року справа № 823/302/15

м. Черкаси

18 год 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача фермерського господарства "Віктор" Петренка О.В. - за довіреністю,

представника відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Смілі та Смілянському районі Черкаської області Голіненка М.О. - за довіреністю,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Віктор" до управління Пенсійного фонду України в м. Смілі та Смілянському районі Черкаської області про визнання нечинним розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося фермерське господарство "Віктор", в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить визнати нечинним розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 2015 року, складений УПФУ в м. Смілі та Смілянському районі та адресований фермерському господарству «Віктор».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що 19.01.2015 позивачем від управління Пенсійного фонду України в м. Смілі та Смілянському районі отримано повідомлення №38 від 16.01.2015 про відшкодування пільгових пенсій по Списку № 2 у розмірі 527,22 грн., а також розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважає, що вказаний розрахунок складений з порушенням норм чинного законодавства України, з огляду на те, що позивач не зобов'язаний відшкодовувати пенсію колишньому працівнику ОСОБА_3, оскільки робота підсобного працівника як і та обставина, що жінка працює на сільськогосподарському виробництві та виховала п'ятеро і більше дітей не є обставиною, яка дає право на призначення пенсії за Списком №2.

Аналіз положень абзацу 5 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дає підстави дійти висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються за рахунок коштів Державного бюджету України без їх компенсації за рахунок роботодавців.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 позивач як платник фіксованого сільськогосподарського податку звільнений від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що у грудні 2013 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Смілі та Смілянському районі Черкаської області громадянці ОСОБА_3 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, згідно п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представник відповідача зазначає, що громадянка ОСОБА_3 відповідала вимогам, що встановлені п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 № 244, так як на момент призначення пенсії вона працювала у фермерському господарстві «Віктор» та виховала шестеро дітей до 14-річного віку.

Згідно Закону України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що набрав чинності 01.01.2015, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок. З огляду на те, що з 01.01.2015 відповідач не являється платником фіксованого сільськогосподарського податку, він зобов'язаний здійснювати відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Посилання позивача на положення абзацу 5 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними, оскільки останні регулюють питання щодо визначення джерела виплати пільгових пенсій, а не питання порядку відшкодування витрат на виплату та доставку таких пенсій.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з 2015 року, позивач поніс витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №2, зокрема, на виплату і доставку пенсії ОСОБА_3 у розмірі 527 грн. 22 коп.

Вказаний розрахунок разом з повідомленням №38 від 16.01.2015 був направлений на адресу фермерського господарства «Віктор».

Не погоджуючись з вказаним розрахунком, позивачем на адресу УПФУ в м. Смілі та Смілянському районі Черкаської області направлена заява від 21.01.2015, в якій просить надати копію рішення управління про призначення пільгової пенсії ОСОБА_3, а також всі матеріали, на підставі яких таке рішення було винесено; та пропонує припинити виплати пільгових пенсій за вказаним рішенням до часу вирішення спірних питань щодо правильності нарахування відшкодування цих витрат за рахунок господарства.

Листом управління ПФУ України в м. Смілі та Смілянському районі Черкаської області від 02.02.2015 №1362/02 позивач повідомлявся про неможливість надання відомостей, які містять конфіденційну інформацію, зокрема, відомостей персонального характеру про призначення (перерахунок) пенсії, її розмір, надбавки та доплати до пенсії. У вказаному листі також йдеться про відсутність правових підстав для припинення виплати пенсії, про направлення на адресу Головного управління ПФУ в Черкаській області листа щодо роз'яснення правильності відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за рахунок господарства у зв'язку з набранням чинності Законом України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 № 244 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей», установлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Згідно пункту 2 вказаної постанови право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподаpському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Судом встановлено, що у грудні 2013 року управлінням Пенсійного фону України в м.Смілі та Смілянському районі Черкаської області ОСОБА_3 була призначена пільгова пенсія за віком на пільгових умовах, згідно п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія була призначена, зокрема, на підставі даних трудової книжки, індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_3 за 2003 - 2013р.р., довідки виконавчого комітету Макіївської сільської ради від 17.12.2013 №641/1-14, свідоцтв про народження дітей.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_3, з 01.09.2013 по 31.12.2013 остання працювала на посаді підсобного працівника фермерського господарства «Віктор».

Згідно довідки виконкому Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 17.12.2013 №641/1-14, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована і постійно проживає в АДРЕСА_1, працює в ФГ «Віктор» на посаді підсобного працівника та має 7 дітей, шестеро з яких досягли 14-річного віку.

Таким чином, судом встановлено наявність правових підстав для призначення ОСОБА_3 пільгової пенсії згідно п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно абзацу четвертого п. 1 ст. 2 вказаного Закону для підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

Тобто, з 01.01.2015 відповідач повинен відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсії, призначеної ОСОБА_3 відповідно до пункту «ж» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення нею загальновстановленого пенсійного віку.

Стосовно посилань позивача на положення абз. 5 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 5 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що вищевказана норма права регулює питання щодо визначення джерела виплати пільгових пенсій, натомість, питання порядку відшкодування витрат на виплату та доставку таких пенсій регулює Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та Розділ 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.2003 №21-1.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 23.03.2015.