Справа № 826/10606/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Кредитної спілки «Володар» та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Кредитна спілка «Володар» та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Кредитна спілка «Володар» та ОСОБА_3, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення РС ГУЮ у м. Києві від 03.06.2014 р. №13532495 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (надалі-Рішення №13532495);

зобов'язати РС ГУЮ у м. Києві скасувати право власності на нерухоме майно за КС «Володар» на об'єкт житлової нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 грудня 2014 року адміністративний позов - задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем та третьою особою - Кредитною спілкою «Володар» подано апеляційні скарги, в яких апелянти просять Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги апелянти аргументують тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини та надано не вірну правову оцінку, що призвело до порушення норма матеріального та процесуального права при прийнятті рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, розглянувши заяву уповноваженої особи КС «Володар» ОСОБА_4 на підставі дублікату договору іпотеки посвідченого 29.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №4202, РС ГУЮ у м. Києві 03.06.2014 року було прийнято Рішення №13532495 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого відповідачем було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за КС «Володар».

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем Рішенням №13532495, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача при винесенні оскаржуваного Рішення №13532495.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Окружного адміністративного суду міста Києва з огляду на таке.

20.07.2009 року між КС «Володар» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового кредиту №ДЗ-61/10-01 (надалі-Договір фінансового кредиту №ДЗ-61/10-01), відповідно до якого Кредитодавець надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах строковості, платності, забезпеченості та цільового використання фінансовий кредит у сумі 150 00,00 грн., а Позичальник приймає кредит та зобов'язується використовувати його відповідно до умов цього договору, повернути (погасити) кредит у визначений цим договором строк та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, передбаченому цим договором.

Водночас, з метою забезпечення виконання умов Договору фінансового кредиту №ДЗ-61/10-01, 20.07.2009 р. між КС «Володар» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №4171, відповідно, до якого було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1

В той же час, як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, що підтверджується поясненнями сторін, 28.05.2014 р. з метою проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, уповноваженою особою КС «Володар» ОСОБА_4 було подано до РС ГУЮ у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний №6795152), до якої було додано наступні документи, зокрема: копію паспорту; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довіреність б/н від 01.10.2013 р.; дублікат договору іпотеки; Договір про надання фінансового кредиту №ДЗ-61/10-01; копію вимоги про усунення порушень Договору про надання фінансового кредиту №ДЗ-61/10-01.

Розглянувши подані КС «Володар» документи, 03.06.2014 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Соколянським Д.В. було прийнято оскаржуване Рішення №13532495 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого відповідачем було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за КС «Володар», про що було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Правовим актом, що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна є Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №868, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. (надалі-Порядок №868).

Частиною 7 статті 16 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) (надалі-Закон №1952) визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

В п.35 та п.36 Порядку №868 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права. У випадку, передбаченому Законом №1952, державна реєстрація речових прав проводиться на підставі заяви кадастрового реєстратора, який є уповноваженою особою правонабувача земельної ділянки. Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно пп.1 п.37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

У разі подання заяви особисто заінтересованою особою, крім документа, що зазначений в абз.1 цього пункту, подається копія реєстраційного номера облікової картки платника податку згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідним органам державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України.

В той же час, п.40 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає документ, що підтверджує факт надання іпотекодержателем або контролюючим органом згоди на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

В п.46 Порядку №868 зафіксовано, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає, зокрема: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

В той же час, в п.1 ч.1 ст.9 закону №1952 визначено, що при здійсненні державної реєстрації, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Аналогічні за змістом вимоги містяться в п.15 Порядку №868.

Так, ч.1 ст.15 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Таким чином, для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, заявники зобов'язані подати документи, які передбачені чинним законодавством, а державні реєстратори зобов'язані встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства, а також перевірити відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.01.2013 року ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві на виконання виконавчого напису №6892 виданого 18.12.2012 року Київським міським нотаріальним округом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Володар» боргу у розмірі 276 146,56 грн., було винесено постанову про відкриття провадження ВП №35958003.

В той же час, 04.01.2013 року ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №№35958003, якою було накладено арешт на АДРЕСА_1 та оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику - ОСОБА_2

Так, відповідно до п.10 ст.16 Закону №1952 визначено, що під час подання заяви про державну реєстрацію прав особи, визначені у ч.7 цієї статті, повинні повідомити орган державної реєстрації прав, державного реєстратора про наявність встановленої законом заборони на відчуження нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене оскільки КС «Володар» є стягувачем у ВП №35958003, суд приходить до висновку, що останньому було відомо про наявність не знятого арешту з майна позивача, а саме квартири АДРЕСА_1 як наслідок суд критично ставиться до дій третьої особи - Кредитної спілки «Володар» щодо неповідомлення державного реєстратора про наявність встановленої ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві заборони відчуження нерухомого майна позивача, а саме квартири АДРЕСА_1

В той же час, суд критично ставиться до дій відповідача, щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 що належить позивачу за КС «Володар», адже як вбачається зі змісту, наявного в матеріалах реєстраційної справи №00, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №22542876 від 03.06.2014 р., запис про обтяження №2070369 (накладення арешту та оголошення заборони відчуження) було внесено до реєстру 10.08.2013 р., тобто станом на момент проведення державної реєстрації права власності на АДРЕСА_1 за КС «Володар», відповідачу було відомо про наявність постанови ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ВП №35958003 від 04.01.2013 р., якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та оголошено заборону її відчуження.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.9 Закону №1952 державний реєстратор зобов'язаний при здійснення державної реєстрації встановити відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема встановити наявність обтяжень прав на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки станом на проведення державної реєстрації права власності на кв. АДРЕСА_1 що належить позивачу за КС «Володар», відповідачу було відомо про наявність не знятого арешту з майна позивача, а саме АДРЕСА_1 та заборони її відчуження, колегія суддів погоджується з висновками Окружного адміністративного суду міста Києва, на рахунок протиправності дій відповідача щодо винесення оскаржуваного Рішення №13532495, як наслідок позовні вимоги ОСОБА_2 щодо скасування такого рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В той же час, відповідно до положень ст.26 Закону №1952, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача скасувати право власності на нерухоме майно за КС «Володар» на об'єкт житлової нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 є формою втручання в дискреційні повноваження відповідачів, та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування Рішення №13532495 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також зобов'язання РС ГУЮ у м. Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00 за Кредитною спілкою «Володар».

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційних скаргах не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Кредитної спілки «Володар» та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 24 березня 2015 року)

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.