Справа № 2а-4346/11/2670
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4346/11/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Винокуров К.С. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою відповідача - Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування розпорядження № 2 від 08.01.2009 року, зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2010 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та Голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просив скасувати Розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 2 від 08.01.2009 року в частині зазначеного у п. 2 (2.1 та 2) надання гр. ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено. Судом скасовано пункти 2.1. та 2 Розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 2 від 08.01.2009 року в частині надання ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені адміністративного позову в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20 жовтня 2003 року Подільською районною у місті Києві державною адміністрацією було прийнято Розпорядження № 1276, яким двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 включено до числа службових квартир КП «Поділ-житло» та надано її як службову двірнику - доглядачу будинків гр. ОСОБА_9 на склад сім'ї із 3 осіб (вона, чоловік, дочка - 1990 р.н) на час її роботи на цій посаді (а.с. 9, том 1)

На підставі вказаного розпорядження відповідачем видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення № 8714 ОСОБА_9, яка працює двірником-доглядачем будинків в системі КП «Поділ-житло», яке складається з 2 кімнат, жилою площею 30,4 кв.м у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 8, том 1).

Відповідно до положень Постанови Ради Міністрів УРСР «Про службові житлові приміщення» від 04 лютого 1988 року № 37, а саме, що наймач службового жилого приміщення вправі проживати в ньому разом з членами своєї сім'ї, ордер було видано на всіх членів сім'ї ОСОБА_9, а саме на неї, чоловіка та дитину.

З матеріалів справи також вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 грудня 2004 року НОМЕР_1 (а.с. 10, том 1).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що після смерті ОСОБА_9 та відповідно до Розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 22 вересня 2005 року № 890 встановлено піклування над її неповнолітньою дочкою - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 149, том 1).

Разом з тим, згідно з довідкою форми № 3 від 05 липня 2007 року № 606 в спірній квартирі на той момент були зареєстровані дві особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (а.с. 152, том 1).

З матеріалів справи також вбачається, що в 2008 році Комунальне підприємство «Поділ-Житло» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з цивільним позовом до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 мотивуючи позов тим, що останній за вищезазначеною адресою не проживає.

Так, рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року позов задоволено та визнано ОСОБА_3 втратившим право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1, зобов'язавши відділ паспортної реєстраційної та міграційної служби Подільського РУ ГУ МВС України зняти з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (а.с. 122-124, том 1).

Проте, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 липня 2009 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на зазначене вище рішення - задоволено; рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року - скасовано і передано справу на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 листопада 2010 року в зазначеній вище цивільній справі по первісному позову Комунального підприємства «Поділ-Житло» до ОСОБА_3, треті особи: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, ВГІРФО Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві, ОСОБА_12, ОСОБА_10 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - закрито провадження; зустрічний позов ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Поділ-Житло», треті особи: Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, ВГІРФО Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві, ОСОБА_12, ОСОБА_10 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням -залишено без розгляду. (а.с. 121, том 1).

Разом з тим, з апеляційної скарги вбачається, що Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією після прийняття вищевказаного рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року було відселено відповідача - ОСОБА_3 із спірної квартири АДРЕСА_1, хоча відповідне розпорядження в матеріалах справи відсутнє.

В подальшому, Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією було винесено Розпорядження від 30 грудня 2008 року № 2041, відповідно до якого відселено ОСОБА_10, яка одна перебуває на квартирному обліку в Подільському районі міста Києва з 25 жовтня 2007 року у пільговій черзі як сирота, із двокімнатної службової квартири АДРЕСА_1 у однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, на яку вона дала згоду, із зняттям з квартирного обліку (а.с. 156, том 1).

На підставі вказаного вище розпорядження, 09 січня 2009 року Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією видано ОСОБА_10 ордер № 006770 серії Б на жиле приміщення (а.с. 155, том 1).

З матеріалів справи також вбачається, що 08 січня 2009 року відповідачем - Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією було винесено Розпорядження № 2, відповідно до якого було внесено зміни до облікової справи № 24137 та надано ОСОБА_4, яка працює заступником керівника апарату Подільської районної у місті Києві державної, адміністрації зареєстрована і проживає родиною з 4 осіб (вона, чоловік, син, дочка) в 2-кімнатній квартирі АДРЕСА_3, перебуває на квартирному обліку з 28 серпня 2007 року, як висококваліфікованому спеціалісту, поза чергою контрольного списку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, з урахуванням житлової площі, яка знаходиться у власності, із зняттям з квартирного обліку та видано ордер на заселення житлового приміщення згідно з цим розпорядженням (а.с. 11, том 1).

Судом першої інстанції встановлено, що 11 лютого 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 оформили на зазначену квартиру право власності в рівних долях, проте копія відповідного акту про право власності в матеріалах справи відсутнє.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які документальні підтвердження, що спірна квартира АДРЕСА_1, яка відповідно до Розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 жовтня 2003 року № 1276 була включена до числа службових Комунального підприємства «Поділ-Житло» - виведена із числа службових та переведена в категорію державного або комунального житлового фонду у встановленому законодавством порядку.

Не погоджуючись з прийнятим Розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 2 від 08.01.2009 року, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Приписами ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до Положень Постанови Ради Міністрів Української РСР «Про службові жилі приміщення» від 04.02.1988 р. № 37 передбачено, що наймач службового жилого приміщення вправі проживати в ньому разом з членами своєї сім'ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане житлове приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їхніх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Як зазначалось вище, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 липня 2009 року скасовано рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року, яким було визнано ОСОБА_3 втратившим право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1, зобов'язавши відділ паспортної реєстраційної та міграційної служби Подільського РУ ГУ МВС України зняти з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, позбавлення ОСОБА_3 права користування квартирою, є обов'язковою умовою дійсності оскаржуваного розпорядження станом на момент розгляду даної справи не встановлений, так як рішення про визнання його втратившим право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 - скасовано судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що на момент прийняття оскаржуваного розпорядження рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року мало законну силу, так як після його скасування Апеляційним судом міста Києва, Подільська районна в місті Києві державна адміністрація була зобов'язана внести відповідні зміни до вказаного розпорядження, з урахуванням відповідної ухвали апеляційного суду.

Необґрунтованими є й доводи апелянта, відповідно до яких висновок Подільського районного суду міста Києва про визнання ОСОБА_3 втратившим право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 - є законним, так як підставою для скасування відповідного судового рішення було неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи. Зокрема, Апеляційним судом міста Києва повністю скасовано рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року та незалежно від підстав скасування таке рішення втратило свою силу.

Вірним є й висновок Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що Житловим кодексом України не передбачено іншої можливості визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окрім як в судовому порядку.

Наслідком такого судового розгляду має бути саме судове рішення по суті заявлених позовних вимог, яким особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дійсно, ухвала про закриття провадження у справі є рішенням суду, яким вирішується процесуальне питання, і необхідних для даних правовідносин правових наслідків таке рішення суду не породжує.

А тому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваного розпорядження № 2 від 08.01.2009 року порушено вимоги чинного законодавства, а саме надано гр. ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 попередньо не позбавивши позивача - ОСОБА_3 права користування вказаною квартирою.

Таким чином, станом на момент розгляду вказаної адміністративної справи в судовому порядку та виникнення спірних правовідносин між сторонами, факт втрати ОСОБА_3 права користування квартирою не встановлений.

Разом з тим, звертаємо увагу, що до компетенції адміністративних судів не входить питання про встановлення права законного користування ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1, а також й питання щодо встановлення факту його проживання у зазначеній спірній квартирі. Дані питання, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, Житлового кодексу України та інших нормативно-правових актів відносяться до компетенції цивільного судочинства та повинні вирішуватись в судовому порядку під час розгляду справ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване Розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 2 від 08.01.2009 року прийнято відповідачем з порушенням вимог

Зокрема, як зазначалось вище, Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 жовтня 2003 року № 1276 спірну квартиру АДРЕСА_1 було включено до числа службових Комунального підприємства «Поділ-Житло».

Згідно з ч. 1 ст. 123 Житлового кодексу Української РСР порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо

відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством,

установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам,

жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які документальні підтвердження виключення вказаної квартири із числа службових та в подальшому переведена в категорію державного або комунального житлового фонду у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, при винесенні Розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 2 від 08.01.2009 року спірна квартира мала статус службового житла і не могла бути розподілена сім'ї ОСОБА_4 без прийняття відповідного розпорядження про виключення цієї квартири з числа службових.

Підсумовуючи зазначене вище, дослідивши матеріали та фактичні обставини справи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що п.п. 2 та 2.1. спірного Розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 2 від 08.01.2009 року в частині надання ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 прийнято відповідачем з недотриманням вимог чинного законодавства, а тому висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 - є вірним.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача - Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2013 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2013 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 26.03.2015 року.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.