Справа № 705/6842/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/6842/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Кімстачов О.С. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г., Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уманської міської ради Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Уманської міської ради Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішень: № 2-51/6 від 18 березня 2014 року «Про обрання секретаря міської ради» та № 4-51/6 від 18 березня 2014 року «Про затвердження заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, секретаря виконавчого комітету міської ради та персонального складу виконавчого комітету Уманської міської ради VI скликання».

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2015 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, та з урахуванням можливості вирішення справи на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вирішила справу розглянути у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції залишив адміністративний позов без розгляду, враховуючи той факт, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, та суд першої інстанції на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. При цьому, відсутність цієї умови призводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах та можливості зловживання правом.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Водночас, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що оскаржувані позивачем рішення Уманської міської ради Черкаської області стосуються прийняття громадян на публічну службу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для звернення до суду з даним адміністративним позовом встановлено місячний строк.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Із системного аналізу наведених норм КАС України та позиції Вищого адміністративного суду України, колегія суддів приходить до висновку, що місячний строк, передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України, застосовується у справах за зверненням громадянина щодо прийняття його на публічну службу, її проходження та звільнення такого громадянина з публічної служби.

За змістом ст. 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: 1) позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності; 2) позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; 3) у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 4) позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності; 5) надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви; 6) особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність і за захистом прав, свобод чи інтересів якої у випадках, встановлених законом, звернувся орган або інша особа, заперечує проти адміністративного позову і від неї надійшла відповідна заява; 7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 106 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; 8) позивач до закінчення судового розгляду залишив судове засідання без поважних причин і не звернувся до суду із заявою про судовий розгляд за його відсутності; 9) позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: - день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; - день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; - день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Строк оскарження нормативно-правового акту починається з дня опублікування акта, незважаючи на те, що особа, на яку поширюється його дія, фактично ознайомилась з ним значно пізніше.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалах Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року у справі № К/9991/18766/11, від 25 червня 2013 року у справі № К-18676/10-С.

Як зазначено судом першої інстанції, інформація про оскаржувані позивачем рішення була розміщена на офіційному веб-сайті Уманської міської ради та у друкованому виданні - громадсько-політичному тижневику «Уманська зоря» № 12 (16711) від 21 березня 2014 року в статті «Сесія, яка поміняла міську владу».

Водночас, колегія суддів зазначає, що у наведений статті «Сесія, яка поміняла міську владу» не відображено повного тексту оскаржуваних рішень відповідача, а лише загальні відомості та позиція автора статті щодо прийнятих рішень, тому таке опублікування рішень міської ради не може вважатися офіційним.

Крім того, на офіційному веб-сайті Уманської міської ради Черкаської області розміщено лише перелік рішень, прийнятих на 51 (позачерговій) сесії Уманської міської ради 18 березня 2014 року, без викладення їх повного тексту.

Таким чином, колегія суддів не може врахувати наведені обставини в якості початку перебігу строку оскарження позивачем рішень місцевої ради.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу достеменно було відомо про прийняття оскаржуваних рішень 03 червня 2014 року, що підтверджується копіями: листа Національного агентства України з питань державної служби № 3376/12-14 від 24 червня 2014 року, листа Міністерства юстиції України № Т-10748, Т-10749 від 07 липня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Уманської міської ради Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішень 03 листопада 2014 року, тобто в межах передбаченого законом шестимісячного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки висновки суду першої інстанції є помилковими та порушують право особи на судовий захист.

Відповідно до ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, неповно з'ясував обставини справи, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2015 року - скасувати та постановити нову.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.