Справа № 2а/0470/5307/12
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015р. м. Київ К/800/25798/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ХайдельбергЦемент України"

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014

у справі № 2а/0470/5307/12

за позовом Публічного акціонерного товариства "ХайдельбергЦемент України"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ДПС, відділу державних реєстраторів виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2012 позовні вимоги задоволено: визнано недійсним податкове повідомлення-рішення №/0 від 17.04.2007

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014 скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2012, в позові відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної зі сторін, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, у відповідності до п.2 ч.1 ст.222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом була проведена невиїзна документальна перевірка ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з питань правильності нарахування та своєчасної сплати податків по операціям з ТОВ «Газтрейд ЛТД» за період з 25.04.2005 по 30.04.2006, за результатами якої складений акт №50/08-07-207/00292923 від 10.04.2007, у висновках якого зафіксовано порушення позивачем вимог пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», а саме: до складу податкового кредиту віднесені суми ПДВ по операціям з придбання природного газу у суб'єкта господарювання, яким фактично не здійснювалась фінансово-господарська діяльність, статутні документи та свідоцтво платника ПДВ якого визнані недійсними. Крім того, у 2005 та 2006 роках у відповідності до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» передбачалось оподаткування операцій з імпорту та реалізації на внутрішньому ринку природного газу за нульовою ставкою, якщо його придбання здійснено відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України.

На підставі зазначеного акта перевірки, відповідачем 17.04.2007 було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, послуг у загальному розмірі 4 039 823,19 грн., в тому числі основний платіж - 2 693 215,46 грн. та штрафні санкції - 1 346 607,73 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що матеріалами справи підтверджено відсутність спростування з боку відповідача того факту, що природний газ, поставлений від ТОВ "Газтрейд ЛТД" до ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» є газом українського походження, з огляду, також, на Постанову КМУ №1958 "Про митний контроль та митне оформлення природного газу, нафти, нафтопродуктів, етилену і аміаку, що переміщуються через митний кордон України трубопровідним транспортом" від 17.12.2003року, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої встановлюється механізм здійснення митного контролю і митного оформлення природного газу під час його переміщення через митний кордон України.

Однак, колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, не може погодитися з наведеним висновком суду першої інстанції, беручи до уваги наступне.

Матеріали справи свідчать, що між ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «Газтрейд ЛТД» було укладено договір №03-06-05 від 24.05.2005 на постачання природного газу, в преамбулі якого зазначено, що вказаний договір укладається «керуючись Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України», Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1729 «Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом» із змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2003 №104, «Правилами подачі та використання природного газу в народному господарстві України», затвердженими наказом Держкомнафтогазу України від 01.11.1994 №355, іншими нормативними документами, які регламентують поставку та розподіл природного газу». Відповідно до підпункту 1.1. даного договору, постачальник зобов'язується продати покупцю в 2005 році природний газ, надалі - газ, який був придбаний у ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» згідно договору постачання природного газу №06/05-1238 від 21.04.05, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору. Згідно з підпунктом 3.1. договору, постачальник передає покупцю газ в загальному потоці газу на газовимірювальних станціях (ГСВ), що знаходяться на кордоні України в пунктах приймання-передачі газу в газотранспортну систему ДК «Укртрансгаз».

Разом з тим, за умовами договору, укладеного між ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Газтрейд ЛТД» №06/05-1238 від 21.04.2005, передбачено, що предметом даного договору є придбання природного газу для потреб промислових споживачів. Газ, що постачається за даним договором, отриманий НАК «Нафтогаз України» за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання Угоди між Україною та Туркменістаном про постачання природного газу з Туркменістану в Україну в 2002-2006 роках від 14.05.2001 та переданий ДК «Газ України» за договором купівлі-продажу природного газу в 2005 році між НАК «Нафтогаз України» та постачальником від 24.12.2004 №06/04-1275. У разі нестачі газу, зазначеного вище, постачальник передає газ, отриманий НАК «Нафтогаз України» згідно з Доповненням №1ГУ-05 від 24.12.2004 на 2005 рік до Контракту від 21.06.2002 між НАК «Нафтогаз України» та ВАТ «Газпром», який закачаний до ПСГ в 2004 році, відібраний із ПСГ для НАК «Нафтогаз України» та переданий ДК «Газ України» за договором купівлі-продажу природного газу між НАК «Нафтогаз України» та ДК «Газ України» від 24.12.2004 №06/04-1274.

Таким чином, предметом договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Газтрейд ЛТД» №03-06-05 від 24.05.2005, є постачання імпортного газу. Судами встановлено, що виконання цього договору підтверджується актами прийому-передачі, банківськими документами та податковими накладними, які містяться в матеріалах справи.

Статтею 9 Закону «Про державний бюджет України на 2005 рік» № 2285-ІV та статтею 8 Закону «Про державний бюджет України на 2006 рік» № 3235-ІV встановлено, що у 2005- 2006 роках операції із ввезення природного газу на митну територію України відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України, звільняються від обкладення податком на додану вартість, а операції з продажу такого газу, крім операцій з його продажу для населення, бюджетних установ та інших споживачів, що не є платниками цього податку, оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавством не дозволяється оподатковування за ставкою 20 % операцій з продажу природного газу, ввезеного на митну територію України відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України, і звільненого від обкладання ПДВ при ввезенні. При цьому, таке обмеження стосується як першого продавця, так і останнього.

У пункті 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1729 "Про забезпечення споживачів природним газом" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у 2006 році природний газ, ввезений на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжнародних договорів України, та оформлений митними органами в режимі випуску у вільний обіг звільненням від обкладення ПДВ, реалізується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", дочірньою компанією "Газ «Нафтогаз України" та дочірнім підприємством "Газ-тепло", а також суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом, із застосуванням нульової ставки ПДВ (крім постачання населенню, бюджетним установам іншим споживачам, які не є платниками зазначеного податку), за наявності: договорів на придбання із зазначенням, кому належить поставлений газ; договорів на власну поставку такого газу з обов'язковим зазначенням, кому належить поставлений газ та індивідуального податкового номера споживача - платника ПДВ; вантажосупровідних документів (товаротранспортних і податкових накладних, актів приймання-передачі), в яких обов'язково зазначається, кому належить поставлений газ, суб'єкт господарювання та його індивідуальний податковий номер платника ПДВ.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податків ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням товарів (у тому числі при їх імпорті з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків. З аналізу пункту 6.1 статті 6 даного Закону випливає, що не відносяться до об'єктів оподаткування операції, звільнені від оподаткування, та операції, до яких застосовується нульова ставка ПДВ.

Таким чином, покупець, сплативши продавцю ПДВ за ставкою 20 % з операцій, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, а також, які оподатковуються за нульовою ставкою, не може включати суми такого податку до податкового кредиту та вимагати відшкодування зазначених сум з бюджету.

Як було вірно встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджуються матеріалами справи, будь-яких додаткових угод до договору поставки №03-06-05 від 24.05.2005, укладеного між ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «Газтрейд ЛТД», щодо зміни предмету договору не укладалось, а тому предметом договору було саме постачання імпортного газу, отриманого за зовнішньоекономічним контрактом, у зв'язку з чим суд першої інстанції помилково визначив предмет доказування в цій справі та поклав на податковий орган обов'язок щодо доведення фактичного походження газу, отриманого позивачем.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 222-224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ХайдельбергЦемент України" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль