Справа № 814/2455/14
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/489/29/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2015 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача Курдіяш Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Позивач вказує на те, що постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року задоволено позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_3 стягнуто 22928 грн. 20 коп.

Відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області 9 липня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249/2013 про стягнення з управління зазначених коштів.

Постановою головного державного виконавця Куліченко Д.О. від 11 серпня 2014 року з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва стягнуто витрати на проведення виконавчих дій в сумі 77 грн. 76 коп.

В липні 2014 року позивачем було оскаржено постанову від 9 липня 2014 державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249/2013, та ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2014 року зупинено стягнення на підставі даного виконавчого листа.

Посилаючись на те, що постанова державного виконавця від 11 серпня 2014 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій винесена безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства, виконання рішень суду, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, позивач просив її скасувати.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення проти позову. Відповідач посилався на те, що питання про те, ким саме повинно виконуватись рішення суду про стягнення коштів, вже було вирішено при розгляді питання щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року, а саме постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2014 року скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13 лютого 2014 року, у якій визначено, що органи Державної казначейської служби не мають повноважень виконувати виконавчі документи зазначеної категорії. Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року задоволено позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва. З Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_3 стягнуто 22928 грн. 20 коп.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 постанова суду від 16 липня 2013 року залишена без змін.

19 вересня 2013 року постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року набрала законної сили, 10 вересня 2013 року видано виконавчий лист № 2а/489/249/2013.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 зазначений виконавчий лист був поданий на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області.

Постановою державного виконавця від 13 лютого 2014 року у відкритті виконавчого провадження було відмовлено у зв'язку з наявними обставинами, які виключають здійснення виконавчого провадження, а саме, що виконавчий лист не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Проте, постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2014 року постанова державного виконавця від 13 лютого 2014 року була скасована, оскільки органи Державної казначейської служби не мають повноважень виконувати виконавчі листи зазначеної категорії.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» статтею 3 якого визначено особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

Відповідно до наведеної норми, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Детальний порядок безспірного списання коштів з рахунків боржника органами Державної казначейської служби регламентовано Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Аналіз наведених законодавчих актів свідчить, що відповідно діючого законодавства фінансування пенсійних виплат та видатків на утримання органів Пенсійного фонду України проводиться через рахунки, відкриті в банківських установах, що унеможливлює здійснення виконання рішень органами Державної казначейської служби про стягнення коштів з боржників до яких відносяться органи Пенсійного фонду.

Частиною третьою Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 2 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до відділу примусового виконання рішень із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року.

9 липня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 5 серпня 2014 року з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва стягнуто виконавчий збір.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 11 серпня 2014 року з боржника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва стягнуто витрати на проведення виконавчих дій.

Відповідно положень ст.. 41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок

коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих

проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2014 року зупинено стягнення на підставі зазначеного виконавчого листа до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Головного управління юстиції в Миколаївській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року.

20 серпня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2014 року зупинено виконавче провадження.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 жовтня 2014 року в позові Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Головного управління юстиції в Миколаївській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 жовтня 2014 року залишена без змін.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій є необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.11, 14, 122, 159, 160, 161, 163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В адміністративному позові Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.А. Спінчевська