Справа № 554/2459/15-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дата документу 19.03.2015 Справа № 554/2459/15-а

Октябрський районний суд м. Полтави:

у складі головуючого судді - Микитенка В.М.,

при секретарі - Різник А.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Колодяжної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконкомі Октябрської районної у м. Полтава ради про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову №4 від 18.09.2014 року адміністративної комісії при виконкомі Октябрської районної у м. Полтава ради про накладення на нього стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що постанова прийнята без його участі, є незаконною та необґрунтованою. Зазначив, що влітку 2014 року біля його паркану з боку проїжджої частини утворилась яма через несправність міських водопровідних труб. З цього приводу він звертався до відповідних служб, в тому числі водоканалу, однак його зверненні залишені без належного реагування. Зважаючи, що збільшення ями могло призвести до матеріальних збитків та створювало загрозу життю і здоров'ю людей він вирішив власними силами засипати цю яму піком та цегляними відходами. Указані пояснення та обставини справи не були враховані при винесення оскаржуваної постанови. Строки звернення до суду не вважає пропущеними, оскільки він оскаржував вказану постанову в адміністративному порядку до виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради та відповіді на скаргу до цього часу не отримав. Крім того, вказав, що є дитиною війни,отримує мінімальну пенсію і безпідставне стягнення з нього штрафу ставить його у скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав з підстав у ньому зазначених.

Представник відповідача заперечила проти позову, вважаючи оскаржувану постанову законною та обґрунтованою. При цьому зазначила, що позивач завчасно відповідно відмітки у протоколі повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

18.09.2014 року адміністративною комісією при виконкомі Октябрської районної у м. Полтава ради винесено постанову № 4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст.152 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в сумі 510 грн. (у разі несплати 1020 грн.) (а.с.9).

Згідно описової частини цієї постанови, 01.09.2014 року об 11 годині по АДРЕСА_1 зафіксовано факт порушення ст.80.23 «Правил благоустрою та забезпечення чистоти і порядку в м. Полтава», а саме: складування ОСОБА_1 будівельних матеріалів в не відведеному для цього місці - проїжджій частині), тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Також як вбачається із самої постанови, вона винесена на підставі протоколу № 0628 від 18.09.2014 року, який не містить жодних відомостей про свідків події, речові докази, фотознімки чи інші відомості, які могли слугувати належними та допустимим доказами правопорушення. Водночас, зі змісту протоколу ОСОБА_1 свою провину не визнав та дав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення.

Зважаючи на відсутність у справі будь-яких інших доказів вчинення правопорушення, суд вважає пояснення позивача щодо обставин події, які жодним чином не спростовані слушними і такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Виходячи з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Стаття 152 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою.

Відповідно до положень Закону, благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані:

1) утримувати в належному стані території, надані їм в установленому законом порядку;

2) утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини);

3) усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини;

4) усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку;

5) проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин);

6) у процесі утримання об'єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об'єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані;

7) відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Водночас, стаття 3 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Як убачається із матеріалів справи, дії позивача були спрямовані на ліквідацію глибокого осідання грунту, що становило загрозу для оточуючих, тому носили суспільно-корисний характер.

При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів того, що відповідальні комунальні структури діяли у відповідності до Закону про благоустрій населених пунктів та своєчасно вжили відповідних ефективних заходів, тому діяння позивача не посягало на суспільні відносини у сфері громадського благоустрою, у зв'язку з чим відсутній об'єкт правопорушення.

Отже відповідачем прийнято рішення без з'ясування усіх обставин справи та їх належної правової оцінки.

Ці фактичні обставини, з урахуванням вимог законодавства та здорового глузду дають суду підстави визнати протиправною і скасувати оскаржувану постанову.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову №4 від 18.09.2014 року адміністративної комісії при виконкомі Октябрської районної у м. Полтава ради про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. (відповідно ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати 1020 грн.) - визнати протиправною та скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяВ.М. Микитенко