Справа № 2а/15/11/1521
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Київ К/800/14064/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про скасування рішень, в якому просили визнати неправомірними та скасувати:

- рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 14.09.1998 року № 76 «Про відміну рішень Кароліно-Бугазької сільської ради від 10.10.1995 року № 267, від 18.11.1997 року № 406, від 12.02.1996 року № 398»;

- рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 17.03.2000 року № 398 «Про розгляд заяв фермерів ОСОБА_2, ОСОБА_3.»;

- рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 21.02.2001 року № 736 «Про відміну рішення про розгляд заяв фермерів ОСОБА_2, ОСОБА_3.».

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2011 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 було задоволено частково. Скасовано рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 14.09.1998 року № 76 «Про відміну рішень Кароліно-Бугазької сільської ради від 10.10.1995 року № 267, від 18.11.1997 року № 406, від 12.02.1996 року № 398»; від 17.03.2000 року № 398 «Про розгляд заяв фермерів ОСОБА_2, ОСОБА_3.»; від 21.02.2001 року № 736 «Про відміну рішення про розгляд заяв фермерів ОСОБА_2, ОСОБА_3.».

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року апеляційну скаргу Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області було задоволено частково. Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2011 року - скасовано, а позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 14.09.1998 року № 76, від 17.03.2000 року № 398 та від 21.02.2001 року № 736 - залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року та залишити в силі постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2011 року.

Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області подано заперечення на касаційну скаргу, в яких вона просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у серпні 2010 року звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати неправомірними та скасувати: рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 14.09.1998 року № 76; від 17.03.2000 року № 398; від 21.02.2001 року № 736. Позивачами було подано клопотання про поновлення пропущеного строку. Однак, судом першої інстанції вказані вимоги не розглядалося та рішень за заявленим клопотанням не приймалося.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін;

2) змінити постанову суду;

3) скасувати її та прийняти нову постанову суду;

4) скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі;

5) визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

Враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом про визнання неправомірними та скасування рішень Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 14.09.1998 року № 76; від 17.03.2000 року № 398; від 21.02.2001 року № 736 звернулися до суду в серпні 2010 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, а клопотання про поновлення пропущеного строку судом першої інстанції вирішено не було, суд апеляційної інстанції, дослідивши обставини, викладені в клопотанні про поновлення строку, які не досліджувалися у суді першої інстанції, визнавши їх неповажними, дійшов вірного висновку, скасувавши рішення суду першої інстанції та прийнявши в межах своїх повноважень рішення про залишення позовних вимог без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про скасування рішень - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз