Справа № 809/3426/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р. Справа № 876/5310/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Костіва М. В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року по справі № 809/3426/13-a за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про визнання незаконними дій,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, яким просив визнати незаконними дії відповідача, які полягають у вимозі припинити реконструкцію житлових приміщень під житло в будинку АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що ним у відповідності до вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 подано відповідачу декларацію про початок виконання будівельних робіт, яка прийнята та зареєстрована у реєстрі. За таких обставин, посилаючись на норми пунктів 2, 3 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, позивач вважає, що він мав право приступити до виконання будівельних робіт. Зазначає, що відповідно до пункту 13 Положення про архітектурно-будівельну інспекцію України, відповідач в разі порушення вимог законодавства у сфері житлово-комунального господарства видає приписи та складає відповідні протоколи, однак, чинним законодавством України не передбачено повноважень територіальних органів вказаної Інспекції надсилати листи із вимогою призупинити роботи.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області щодо зобов'язання ОСОБА_1 відповідно до листа від 30 жовтня 2013 року № 7/9/01-6/638 призупинити реконструкцію нежитлових приміщень під житло в будинку АДРЕСА_1.

З таким рішенням суду не погодився відповідач. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що вимога припинити реконструкцію містила рекомендаційний характер та була звичайним листом відповідача, а не окремим рішенням.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є власником нежитлового приміщення № 35 за адресою: АДРЕСА_1.

4 грудня 2012 року відповідачем зареєстровано за № 7, подану позивачем декларацію про початок виконання будівельних робіт: реконструкції власних нежитлових приміщень під житло за адресою: АДРЕСА_1, ІІІ категорії складності.

30 жовтня 2013 року відповідачем було направлено позивачу листа № 7/9/01-6/638 за підписом заступника начальника інспекції В. Кобилянського, в якому зобов'язано ОСОБА_1 призупинити реконструкцію власних нежитлових приміщень під житло в будинку АДРЕСА_1, з посиланням на численні скарги жителів цього будинку, до вирішення даного питання по суті.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Згідно з пунктом 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року будівельні роботи можуть виконуватися замовником щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорії складності, після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, та реєстрації відповідною Інспекцією декларації про початок виконання будівельних робіт.

Щодо твердження апелянта про те, що, як вимога припинити реконструкцію містила рекомендаційний характер та була звичайним листом відповідача, а не окремим рішенням, то таке є беззмістовним, оскільки не ґрунтується на нормах права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено повноваження відповідача, надані йому на виконання покладених на нього функцій.

Положеннями цієї статті, чи будь-якої іншої статті не надано відповідачу право надавати рекомендації чи зупиняти будівельні роботи без вказівки на порушені вимоги законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки.

Крім того суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про те що вимога припинити реконструкцію не містила рекомендацій, оскільки, відповідно до тексту самої вимоги позивача зобов'язано вчинити певні дії.

Оскільки законами України не передбачено повноважень відповідача зупиняти певні роботи, за наявності чинної зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року по справі № 809/3426/13-a - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Костів М. В.