Справа № 804/1223/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 р. Справа № 804/1223/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріЛегкій А.В.
позивача відповідача Журавльова О.С. Жерьобкіна О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сібріс" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення
Представник відповідача заперечував проти задоволення даного адміністративного позову, зазначивши, що ТОВ «Сібріс» було допущено неподання в строк податкової звітності з ПДВ за період листопад, грудень 2012 року, неподання взагалі податкової звітності за січень, лютий, квітень, травень 2013 року. Тому, податковою інспекцією правомірно застосовані штрафні санкції за несвоєчасне подання податкової звітності з ПДВ відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Заслухавши думки осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідачем була проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Сібріс» (далі - ТОВ «Сібріс») за листопад, грудень 2012 року, січень, лютий, квітень, травень 2013 року, за результатами якої складено акт Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Сібріс» за листопад, грудень 2012 року, січень, лютий, квітень, травень 2013 року за №3718/151/33858429 від 03.12.2014 року».
За висновками податкової інспекції в порушення вимог пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 гл.2 розд. ІІ, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України позивачем несвоєчасно подано до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкову звітність з ПДВ: за періоди листопад 2012 року та грудень 2012 року встановлено порушення подання податкової звітності із запізненням, а саме: 24.04.2013 року. При цьому, граничний термін подання декларації з ПДВ за листопад 2012 року є дата 20.12.2013 року, а граничний термін подання декларації з ПДВ за листопад 2012 року є дата - 21.01.2014 рок; за період січень 2013 року, лютий 2013 року, квітень 2013 року, травень 2013 року встановлено порушення неподання податкової звітності.
Згідно пп.48.1. ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 Податкового Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Відповідно до пп.48.2. ст.48 Податкового кодексу України обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Відповідно до пп.48.3. ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:
тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;
код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків;
найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків;
підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Відповідно до п.48.4. ст.48 Податкового кодексу України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ;
індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
Згідно пп. 48.5.1 п.48.5 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна бути підписані керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.48.7. ст.48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм статті 48 Податкового кодексу, не вважається податковою декларацією.
Відповідно до п. 49.18. ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);
календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;
календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
Відповідно до п.49.3. ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Згідно п.49.5. ст.49 Податкового кодексу України у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.
Згідно п.49.6. ст.49 Податкового кодексу України у разі втрати або зіпсуття поштового відправлення чи затримки його вручення контролюючому органу з вини оператора поштового зв'язку, такий оператор несе відповідальність відповідно до закону. У такому разі платник податків звільняється від будь-якої відповідальності за неподання або несвоєчасне подання такої податкової декларації.
За твердженнями позивача, 08.02.2013 рокупоштовим відправленням ним було подано до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з ПДВза січень 2013 року, 07.03.2013 року - податкову декларацію з ПДВ за лютий 2013 року, 08.05.2013 року - податкову декларацію з ПДВ за квітень 2013 року, 06.06.2013 року - податкову декларацію з ПДВ за травень 2013 року.
На підтвердження своєї позиції позивач надав суду копії описів вкладень до листа із відміткою поштового відділення із вищезазначеними датами подання, копії фіскальних чеків, копії податкових декларацій з ПДВ за спірні періоди подання податкової декларації, а саме: січень 2013 року, лютий 2013 року, квітень 2013 року, травень 2013 року, копії поштових повідомлень про вручення із датами отримання відповідачем зазначених податкових декларацій з ПДВ за вказані періоди. Тобто, ТОВ «Сібріс» направило звітність з ПДВ за періоди січень 2013 року, лютий 2013 року, квітень 2013 року, травень 2013 року у відповідності з нормами п.49.5 Податкового кодексу України, тобто не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, а саме декларацію з ПДВ за січень 2013 року не пізніше 10.02.2013 року - 08.02.2013 року, декларацію з ПДВ за лютий 2013 року в строк не пізніше 10.03.2013 року - 07.03.2013 року, декларацію з ПДВ за квітень 2013 року не пізніше 10.05.2013 року - 08.05.2013 року, декларацію з ПДВ за травень 2013 року не пізніше 10.06.2013 року - 06.06.2013 року.При цьому позивачем надано суду докази отримання податковою інспекцією вказаних податкових декларацій за лютий 2013 року - 11.03.2013 року, квітень 2013 року - 13.05.2013 року, травень 2013 року - 10.06.2013 року.
На доказ неотримання вказаних податкових декларацій відповідач подав копію журналу реєстрації звітів надісланих поштою за період з 29.10.12 по 03.07.13.
Проте, суд зазначає, що даний доказ є внутрішнім документом відповідача і не дає можливості об'єктивно встановити факт, що може бути підставою для прийняття до уваги вказаного доказу.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в розмірі 182,70 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2015 року

Суддя О.В. Єфанова