Справа № 815/318/15
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/318/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

при секретарі: Дубовик Г.В.,

за участі:

представника позивача - Бовра Д.Ю.,(за довіреністю),

представника відповідачів - Мальцева Д.В., (за довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» до Південної митниці Міндоходів, Одеської митниці ДФС, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови та зобов'язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» (далі ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ», позивач), 15 січня 2015 року звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (уточнені адміністративні позови від 28.01.2015 року, від 11.02.2015 року та від 02.03.2015 року до Південної митниці Міндоходів (далі Південна митниця, відповідач 1), Одеської митниці ДФС (далі Одеська митниця, відповідач 2), Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області (далі ГУДКС, відповідач 3), про визнання протиправним та скасування рішення Південної митниці Міндоходів про коригування заявленої митної вартості №500040001/2014/410036/2 від 12.09.2014 року; про визнання протиправним та скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів №500040001/2014/00190 від 12.09.2014 року; про зобов'язання Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області повернути надмірно сплачені податки по ТН №500040001/2014/015660 (020 вид - 18515,22 грн., 028 вид - 49991,12 грн., загальною сумою 68506,34 грн., на розрахунковий рахунок 3543 в АБ Південний, м. Одеса МФО 328209; про зобов'язання Одеської митниці ДФС подати висновок за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та китайською компанією «Fuji Industries Limited» укладено контракт № 18/06-CH-ULS на придбання товару. Найменування та кількість товару, ціна, умови постачання, вартість партії поставки, строк поставки, інші умови обумовлено сторонами в специфікаціях до контракту. На виконання вимог контракту на адресу ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» надійшов товар - полотна трикотажні завширшки більш як 30 см. З метою декларування товару позивач подало до Південної митниці тимчасову митну декларацію ТН №500040001/2014/015660 із визначенням митної вартості товару. Також декларантом подано документи: контракт № 18/06-UKR-ULS від 18.06.2014 року, додаткову угоду № 1 від 21.07.2014 року, додаткову угоду № 2 від 25.07.2014 року, інвойс № 05/08-14-UKR-ULS, коносамент № ККLUNB6508028, прас - лист від 01.08.2014 року. Не погодившись із визначеною декларантом митною вартістю товару, митний орган витребував додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, контракти з третіми особами, ліцензійний договір, каталоги, висновки про якісні характеристики. Зазначена вимога не була виконана позивачем та 12.09.2014 року старшим державним інспектором м/п «Іллічівськ» Глущенко В.В., неправомірно прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №500040001/2014/410036/2. На виконання вимог ч. 7, ч. 8 ст. 55 МК України, 26.11.2014 року позивачем були надані документи на підтвердження заявленої митної вартості з проханням винести письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості №500040001/2014/410036/2 від 12.09.2014 року. Однак листом № 17145/15-70-52 від 28.11.2014 року, відповідач в порушення вимог чинного законодавства не знайшов підстав винести письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості №500040001/2014/410036/2 від 12.09.2014 року. Посилаючись на ст.ст. 51-54, 57, 59-60, 62-64 МК України, Генеральну угоду з тарифів і торгівлі 1994 року, позивач вважає рішення про коригування заявленої митної вартості №500040001/2014/410036/2 від 12.09.2014 року незаконним, таким що не ґрунтується на вимогах митного законодавства та підлягає скасуванню. У зв'язку з тим, що Південну митницю Міндоходів реорганізовано шляхом приєднання до Одеської митниці ДФС та Південна митниця Міндоходів не є юридичною особою, що припинилася, позивач вважає за доцільне залучити Одеську митницю ДФС як другого відповідача. Наказом Міністерства фінансів України № 882/1188 від 30.12.2013 року затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань. Згідно зазначеного Порядку, для повернення надмірно сплачених податків, необхідною умовою є висновок за формою згідно з додатком 1 до Порядку, який готує Одеська митниця ДФС. Також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів №500040001/2014/00190 від 12.09.2014 року прийнята з порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню. Китайською компанією «Fuji Industries Limited» направлено на запит позивача з приводу розбіжностей у наданих документах роз'яснення за № 37 від 09.02.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування зазначені в адміністративному позові та в уточнених адміністративних позовах.

Представник відповідача 1, 26.02.2015 року подав до суду заперечення на адміністративний позов (а.с. 112-116), та відповідача 2, 28.01.2015 року подав до суду заперечення на адміністративний позов (а.с. 33-37), де зазначено, що відповідач вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з інформацією розміщеною на веб-сайті ЄДР, технічним адміністратором якого є ДП «Інформаційно-ресурсний центр», не внесено запис про припинення юридичної особи Південної митниці Міндоходів (), а отже є юридичною особою та має адміністративну процесуальну правосуб'єктність і може бути відповідачем в адміністративній справі. Відповідно до п. 1 наказу Одеської митниці ДФС від 09.12.2014 року № 31 «Про початок діяльності Одеської митниці ДФС» виконання Одеською митницею ДФС повноважень розпочате з 00 годин 00 хвилин 10 грудня 2014 року. Одеська митниця ДФС не порушувала й не могла порушити будь-яких прав та інтересів ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ». Між позивачем та китайською компанією «Fuji Industries Limited» укладено контракт № 18/06-СН-ULS на придбання товару, найменування та кількість якого, його ціна, умови поставки, вартість партії поставки, строк поставки та інші умови обумовлено сторонами в специфікаціях до контракту. На виконання вимог контракту на адресу ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» надійшов товар « полотна трикотажні завширшки більш як 30 см», для здійснення митного оформлення позивачем до Південної митниці Міндоходів 12.09.2014 року подано митну декларацію № 500040001/2014/015566 у якому митну вартість товару декларантом позивача визначено на рівні 3,85 дол. США за 1 кг. Для підтвердження митної вартості товару вказаного у МД, декларантом позивача разом з декларацією подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір від18.06.2014 року № 04/06-СН-ULS; додаткову угоду від 01.09.2014 року № 1; рахунок-проформу (інвойс) від 06.08.2014 року № 06/08-14-UKR-ULS; коносамент від 11.08.2014 №ККLUNB6508028 та інші товаро супровідні документи. У результаті візуальної перевірки поданих декларантом документів встановлено, що у документах містяться розбіжності, а саме: у англійській редакції преамбули до контракту № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року у якості продавця зазначені дві особи: «Director Ng Ching Yu acting in accordance with its Statute and he Ms. Jane Shi reinafter referred as the Seller», у той час, як у російській редакції контракту фігурує тільки директор Ng Ching Yu; прайс лист від 01.08.2014 б/н не містить відомостей про найменування товару, одиницю виміру та валюту у якій зазначена вартість товару; у прайс листі від 01.08.2014 б/н та пакувальному аркуші від 06.08.14 № ККFU7471150 відсутні печатки продавця/виробника товару та підписи уповноваженої особи,що засвідчують справжність наданих документів, при цьому використані типи фірмових бланків продавця відрізняються один від одного; відповідно до п. 2.2 контракту 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 кількість товару та ціна за одиницю товару визначається продавцем та визначається у специфікаціях чи інвойсах, але до митного оформлення надано проформу-інвойс від 06.08.14 № 06/08-14-UKR-ULS. Південною митницею Міндоходів повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовленими спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини. Листом від 12.09.2014 року № 12/09-2 позивач відмовився від подання додаткових документів, які запитувалися митницею. Позивач не надав до Південної митниці додаткові документи, отже у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МК України виникли підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. За результатами проведеної шляхом обміну електронними повідомленнями консультації між митним органом і декларантом, декларанта повідомлено, що заявлену ним митну вартість товару митним органом не може бути визнано внаслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів, про що зазначено у спірному рішенні про коригування митної вартості. З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару з урахуванням інформації, яка наявна в митному органі, між декларантом позивача та Південною митницею здійснено обмін електронними повідомленнями. Митницею здійснено коригування заявленої декларантом позивача митної вартості до рівня митної вартості аналогічних товарів з 3,85 дол. США/кг до 5 дол. США/кг. У відповідності до положень ч.2 ст. 55 МК України Південною митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12.09.2014 року № 500040001/2014/410036/2 Враховуючи положення ч.6 ст. 54 МК України, Південною митницею видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів від 11.09.2014 №500040001/2014/00189 та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення. Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України за МД від 12.09.2014 року №500040001/2014/015660.

Представник відповідача 3 в судове засідання не з'явився. Належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи (а.с. 131) про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митним кодексом України (далі - МК України). Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів. До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Приписами п. п. 23, 24 ст.4 МК України, визначено, що митне оформлення, це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

18.06.2014 року між «Fuji Industries Limited» (продавець) та ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» (покупець) укладено контракт № 18/06-СН-ULS. Згідно п. п. 1.1, 2.2, 3.1, 3.3 умов контракту продавець продає а покупець купує товар згідно специфікацій чи інвойсів, що є не від'ємною частиною контракту (п.1.1). Кількість товару і ціна за одиницю товару встановлюється продавцем і зазначається в специфікації чи інвойсах, що є невідємними частинами даного Контракту (п.2.2). Загальна вартість контракту 500000 дол. США (п.3.1). Покупець зобов'язується сплачувати 100% вартості отриманого товару протягом 60 банківських днів прямим банківським платежем на рахунок продавця з моменту підписання повідомлення про надходження партії вантажу і інформуванні продавця про платіж з наданням по факсу платіжного документу з штампом банку покупця (п.3.3) (а.с. 17-19).

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає органу доходів і зборів щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення.

З метою здійснення митного оформлення товару, що постачався продавцем, ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» 12.09.2014 року подано до Південної митниці вантажно-митну декларацію № 500040001/2014/015566 (а.с. 66-67). У вантажно-митній декларації декларантом визначено вартість товару 59751,79 дол. США. Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом, тобто за ціною, що визначена у відповідності до контракту.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у вантажно-митній декларації №500040001/2014/015566 від 12.09.2014 року, митної вартості товарів та обраного методу її визначення позивач надав митному органу разом з декларацією наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 18.06.2014 року № 18/06-СН-ULS; додаткову угоду № 1 від 21.07.2014 року, рахунок - проформу (інвойс) від 06.08.2014 року № 06/08-14-UKR-ULS, коносамент від 11.08.2014 року № ККLUNB6508028, та інші товаросупровідні документи (а.с.67).

Відповідно до ст. 337 МК України, за результатами візуальної перевірки документів ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» був повідомлений що у поданих декларантом до митного оформлення документах містяться розбіжності а саме: у англійській редакції преамбули до контракту № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року у якості продавця зазначені дві особи: «Director Ng Ching Yu acting in accordance with its Statute and he Ms. Jane Shi reinafter referred as the Seller», у той час, як у російській редакції контракту фігурує тільки директор Ng Ching Yu; прайс лист від 01.08.2014 б/н не містить відомостей про найменування товару, одиницю виміру та валюту у якій зазначена вартість товару; у прайс листі від 01.08.2014 б/н та пакувальному аркуші від 06.08.14 № ККFU7471150 відсутні печатки продавця/виробника товару та підписи уповноваженої особи,що засвідчують справжність наданих документів, при цьому використані типи фірмових бланків продавця відрізняються один від одного; відповідно до п. 2.2 контракту 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 кількість товару та ціна за одиницю товару визначається продавцем та визначається у специфікаціях чи інвойсах, але до митного оформлення надано проформу-інвойс від 06.08.14 № 06/08-14-UKR-ULS (а.с. 84).

Приписами ч.3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовленими спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

Під час розгляду справи з пояснень представників сторін судом встановлено, що листом декларанта ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» від 12.09.2014 року №12/09-2 Південна митниця була повідомлена про відмову від подання додаткових документів, які запитувались митницею.

Отже позивач не надав до Південної митниці Міндоходів додаткові документи, що запитувались митницею, що представником позивача не спростовувалось.

ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» було сповіщено, що митну вартість товарів заявлених до митного оформлення за МД №500040001/2014/015566 буде скориговано.

12 вересня 2014 року, м/п «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500040001/2014/410036/2 за МД №500040001/2014/015566 (а.с. 83-84), де зазначено, що «в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: у англійській редакції преамбули до контракту № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року у якості продавця зазначені дві особи: «Director Ng Ching Yu acting in accordance with its Statute and he Ms. Jane Shi reinafter referred as the Seller», у той час, як у російській редакції контракту фігурує тільки директор Ng Ching Yu; прайс лист від 01.08.2014 б/н не містить відомостей про найменування товару, одиницю виміру та валюту у якій зазначена вартість товару; у прайс листі від від 01.08.2014 б/н та пакувальному аркуші від 06.08.14 № ККFU7471150 відсутні печатки продавця/виробника товару та підписи уповноваженої особи,що засвідчують справжність наданих документів, при цьому використані типи фірмових бланків продавця відрізняються один від одного; відповідно до п. 2.2 контракту 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 кількість товару та ціна за одиницю товару визначається продавцем та визначається у специфікаціях чи інвойсах, але до митного оформлення надано проформу-інвойс від 06.08.14 № 06/08-14-UKR-ULS…. За результатами проведеної шляхом обміну електронними повідомленнями консультації між митним органом і декларантом, - згідно п. 6 ст. 54 МКУ декларанта було повідомлено, що заявлену ним мтну вартість товару митним органом не може бути визнано в наслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів. Митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена митним органом згідно з положеннями статей 58 і 59 МКУ у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами; 60 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, тому що у митного органу немає документально підтвердженої інформації щодо якості товарів із заявленими торговими марками та репутації цих товарів на ринку; 62, 63 МКУ - у митного органу відсутня інформація, необхідна для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості. Митний орган запропонував визначит митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ), згідно з положеннями ст. 64 МКУ, ґрунтуючись на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів, митне оформлення яких вже здійснено… митним органом буде здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості до рівня митної вартості (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (МД №500040001/2014/013011 від 01.08.2014, як найближча за хімічним складом матеріалу): з 3,85 доларів США/кг до 5 дол. США/кг. »

Також 12 вересня 2014 року головним інспектором Південної митниці позивачу відмовлено у митному оформленні товару та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2014/00190 (а.с.120-121). Причиною формування Картки зазначено ст.55 МК України та рішення про коригування митної вартості від 12.09.2014 року №500040001/2014/410036/2.

Надаючи правову оцінку рішенню про коригування митної вартості товару, та картці відмови у митному оформленні товару від 12.09.2014 року, суд зважає на таке.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що надані до суду відповідачем по справі про які зазначалося в рішенні про коригування митної вартості, як про документи які містять розбіжності.

З наданого до суду позивачем контракту від 18.06.2014 року № 18/06-СН-ULS, (а.с. 17-19) вбачається, що у англійській редакції преамбули до контракту № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року у якості продавця зазначені дві особи: «Director Ng Ching Yu acting in accordance with its Statute and he Ms. Jane Shi reinafter referred as the Seller», а в російській редакції контракту фігурує тільки директор Ng Ching Yu при цьому підписаний контракт однією особою від контрагента позивача, що підтверджується наявним підписом.

Суд зазначає, що згідно ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб'єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення, статутних документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону. Дії, які здійснюються від імені іноземного суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності України, уповноваженим на це належним чином, вважаються діями цього іноземного суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в порушення наведених вимог законодавства, зовнішньоекономічний контракт № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року не підписаний всіма особами контрагенту позивача, що зазначені в преамбулі до контракту. Також є не зрозумілим хто з зазначених в контракті осіб є уповноваженою особою на підписання контракту.

Під час розгляду справи представник позивача визнав, наявність розбіжностей в контракті та надав до суду лист Fuji Industries Limited № 337 від 09.02.2015 року (а.с. 123), де вказано, що в преамбулі контракту № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року допущена механічна помилка - додатковий підписант Ms.Jane Shi. Дійсним підписантом вважати - директора Yq Chinq Yu.

Отже лист Fuji Industries Limited № 337 від 09.02.2015 року не надавався до митного органу при здійснені митного оформлення товару за МД №500040001/2014/015566, та посадовою особою митниці правомірно встановлено розбіжності в контракті № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року.

До переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МКУ, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Отже зазначеним положенням МК України визначено, що до органу доходів і зборів в якості додаткового документу для підтвердження заявленої митної вартості подаються прейскуранти (прайс-листи) від виробника товару, який оцінюється.

При розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару орган доходів і зборів має упевнитись, що інформацію, яка містяться в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.

В словнику іншомовних соціокультурних термінів визначено, що прайс-лист, це систематизований збірник цін (тарифів) за групами та видами товарів і послуг (це те, що і прейскурант).

Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

З дослідженого в судовому засіданні прас-листа Fuji Industries Limited від 01.08.2014 року (а.с.24), вбачається, що в ньому відображено номер товару, фото зразок тканини, ціна, умови платежу. Проте суд вважає, що відповідачем правомірно зазначено, що в прас-листі від 01.08.2014 року не визначено одиницю виміру товару та валюту у якій зазначена вартість товару, що унеможливлює віднести цей документ до даної партії товару.

Відповідно до визначень в Економічній енциклопедії, пакувальний лист, це супровідний документ до вантажу, де дається перелік усіх видів і сортів товарів, що перебувають у кожному товарному місці.

Відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що у прайс-листі від 01.08.2014 б/н та пакувальному аркуші від 06.08.14 № ККFU7471150 відсутні печатки продавця/виробника товару та підписи уповноваженої особи, що засвідчують справжність наданих документів, при цьому використані типи фірмових бланків продавця відрізняються один від одного

З досліджених в судовому засіданні прайс-листа від 01.08.2014 б/н (а.с. 24) та пакувального листа від 06.08.14 № ККFU7471150 (а.с. 79), вбачається, що дані супровідні документи на товар не містять підписів уповноваженої особи та печаток продавця/виробника товару а також документи роздруковані на різних фірмових бланків Fuji Industries Limited.

В рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що відповідно до п. 2.2 контракту 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 кількість товару та ціна за одиницю товару визначається продавцем і зазначається у специфікаціях чи інвойсах, але до митного оформлення надано проформу-інвойс від 06.08.14 № 06/08-14-UKR-ULS (а.с. 22).

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Виходячи з норм цивільного законодавства та законодавства, що регулює порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, ціна зовнішньоекономічного договору є обов'язковою умовою договору, та за умови відсутності ціни товару в договорі, документ в якому вона зазначена фактично, в цьому випадку - інвойс є невід'ємною частиною договору.

З аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

В переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначеному частиною другою статті 53 Митного кодексу України, зазначено: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу).

Комерційні документи - документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару. Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі. Рахунок-фактура (інвойс) - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар.

Інвойс - це основний документ згідно з яким оплачуються товари та послуги відповідно до вказаних у ньому умов. В комерційній практиці супровідний документ, що надається продавцем покупцеві і вміщує перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони будуть поставлені покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання і зведення про відправника і одержувача.

Також, під інвойсом слід розуміти документ, який в обов'язковому порядку супроводжує товари, які переміщуються через митний кордон України.

В контракті № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року визначено, що покупець бере на себе обов'язок сплатити 100%-ну вартість отриманого товару протягом 60-ти банківських днів прямим банківським платежем на рахунок продавця з моменту підписання повідомлення про доставку партії вантажу інформування продавця про здійснення платежу с надання по факсу платіжки зі штемпелем банку покупця (п.3.3. контракту).

Пунктом 1 контракту № 18/06-СН-ULS від 18.06.2014 року передбачено, що продавець продає, а покупець купує товар згідно специфікацій чи інвойсів, які є невід'ємною частиною контракту.

Разом з тим, судом встановлено, що в п.3 зовнішньоекономічного контракту від 18.06.2014 № 18/06-СН-ULS обумовлені умови платежу, які відсутні в інвойсі від 06.08.2014 № 06/08-14-UKR-ULS/1 (а.с.22).

Відповідно до частини другої статті 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Однак, варто зауважити, що в п. 3 «Загальна вартість контракту та терміни оплати» зовнішньоекономічного контракту від 22.05.2014 № 22/05-UKR-ULS вказано, що продавець протягом 24 годин з моменту доставки товару зобов'язується передати по факсу покупцю підписаний рахунок на відвантажену партію товару, проте, судом встановлено , що документи, надання яких передбачено п.3 даного контракту, у позивача були відсутні.

За наявними вищевикладеними розбіжностями у документах, які були виявлені посадовою особою митниці під час митного оформлення, у відповідача виникли підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої позивачем митної вартості товарів.

Згідно з ч.4 статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Також відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказ Міністерства фінансів України 24.05.2012 року № 598 у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів вказується про проведення процедури консультацій між органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів.

Судом встановлено, що з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та митним органом була проведено шляхом обміну електронними повідомленнями консультація, про що наявні записи у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частиною 1 ст. 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 9 статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 64 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та за результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано резервний метод визначення митної вартості.

На підставі аналізу наявної у митного органу Міндоходів інформації, щодо митної вартості на товари , митне оформлення яких вже здійснено, - згідно з положеннями п. 1 ст. 55 МКУ - митним органом здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості до рівня митної вартості аналогічних (застосовано обґрунтовану гнучкість в застосуванні методу) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (МД № 500040001/2014/013011 від 01.08.14, як найближча а хімічним складом матеріалу): з 3,85 дол. США/кг до 5 дол. США/кг.

За результатом проведеної консультації між Південною митницею Міндоходів та декларантом позивача з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано резервний метод визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч. 3 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема, надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації (п.1); у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана (п. 7); у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування (п. 8).

Також відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Разом з тим, як встановлено судом, декларант ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» не скористався своїм правом на подання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, а також на вимогу Південної митниці Міндоходів належних необхідних документів не надав.

У зв'язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 МК України Південною митницею Міндоходів було прийняте рішення про коригування митної вартості № 500040001/2014/410036/2 від 12.09.2014 року.

У рішенні про коригування митної вартості № 500040001/2014/410036/2 від 12.09.2014 року наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а також зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Додатково декларанту було роз'яснені вимоги статті 52 МК України на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ.

Декларанту також роз'яснено право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 8 ст. 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

З огляду на вищевикладене та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи спірне рішення запропонував декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, провів усну консультацію з декларантом, а тому з урахуванням ненадання декларантом усіх необхідних належних для підтвердження митної вартості додаткових документів, прийняв обґрунтоване рішення про визначення митної вартості за резервним методом, при цьому зазначивши у рішенні послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.09.2012 року у справі за позовом ЗАТ "Виробниче об'єднання "Конті" до Східної митниці Державної митної служби України, Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання дій протиправними, а картки відмови - недійсною.

У зв'язку з цим слід зазначити, що за приписами статті 244 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В адміністративному позові позивач зазначив вимоги до Одеської митниці ДФС про зобов'язання надати висновок за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем подавалися документи для митного оформлення товарів за МД № 500040001/2014/015566 до Південної митниці Міндоходів, також саме Південною митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів (а.с.83) та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040001/2014/00190 (а.с. 85-86).

Згідно з інформацією ДП «Інформаційно-ресурсний центр», Південна митниця Міндоходів (), є органом державної влади, зареєстрована за адресою: 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Гайдара 21-а з 24.04.2013 року (а.с. 40-43), отже є юридичною особою, має адміністративну процесуальну правосуб'єктність та не є припиненою, оскільки відсутній запис в ЄДР про припинення юридичної особи.

Відповідно до наказу Одеської митниці ДФС від 09.12.2014 року № 31 «Про початок діяльності Одеської митниці ДФС» (а.с.44), розпочате виконання Одеською митницею ДФС повноважень з 00 годин 00 хвилин 10 грудня 2014 року.

З урахуванням зазначеного суд критично ставиться до посилань позивача в уточненому адміністративному позові від 28.01.2015 р., що Південна митниця Міндоходів не є юридичною особою, та є такою що припинилася, оскільки дане твердження спростовано матеріалами справи.

Позивач просив зобов'язати Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області повернути надмірно сплачені по декларації ТН №500040001/2014/015660 (020 вид - 18515,22 грн., 028 вид -49991,12 грн., загальною сумою 68506,34 грн., на розрахунковий рахунок 3543 в АБ Південний, м. Одеса, МФО 328209.

Відповідно до Класифікатору видів митних платежів до державного бюджету код виду платежу: 020 - є ввізне мито, що нараховується по ВМД; 028 - є податок на додану вартість.

Приписами ч.1 Порядку №882/1188 передбачено, що цей Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів Міністерства доходів і зборів України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Статею 301 МК України визначено механізм помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами визначено в Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618.

Щодо повернення надмірно сплачених митних платежів, суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в рішенні від 17 грудня 2013 року №21-439а13 питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому суди, встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Отже законодавчо встановлений порядок повернення надмірно сплачених митних платежів, а тому суд вважає що позов ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» про зобов'язання Одеської митниці ДФС подати висновок за формою згідно з додатком 1 до Порядку, не підлягає задоволенню, а в частині зобов'язання Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області повернути надмірно сплачені платежі по декларації ДЕ №500060001/2014/027363 є передчасним.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення, прийняте Південною митницею Міндоходів в межах компетенції та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано. В судовому засіданні представники відповідачів довели суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» Південної митниці Міндоходів, Одеської митниці ДФС, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №500040001/2014/410036/2 від 12.09.2014 року, визнання протиправним та скасування і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2014/00190 від 12.09.2014 року та зобов'язання повернути надмірно сплачені податки загальною сумою 68506,34 грн., - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 24.03.2015 року.

Суддя Вовченко O.A.

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» Південної митниці Міндоходів, Одеської митниці ДФС, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №500040001/2014/410036/2 від 12.09.2014 року, визнання протиправним та скасування і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2014/00190 від 12.09.2014 року та зобов'язання повернути надмірно сплачені податки загальною сумою 68506,34 грн., - відмовити.

24 березня 2015 року.