Справа № 2а/0370/494/12
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 76779/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 березня 2012 року у справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство Міністерства оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» 24.02.2012 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Луцької ОДПІ Волинської області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.11.2011 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2011 року на 371 293,00 грн. по взаємовідносинах з ТзОВ «Авіанормаль» .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 березня 2012 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 02 листопада 2011 року №.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Луцька ОДПІ Волинської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити з підстав необгрунтованості, порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні всіх обставин по справі.

Апелянт зазначає, що позивач невірно до податкового кредиту у липні 2011 р. відніс 371293 грн. податку на додану вартість з вартості отриманих від постачальника - ТзОВ «Авіанормаль» (м.Одеса) запасних частин до авіадвигунів та їх агрегатів, так як в отриманих від ТзОВ «Авіанормаль» копії сертифікатів відповідності та технічних паспортів, відсутні печатки та підписи посадових осіб заводів-виробників, що не дало можливості встановити фактичне походження товару.

Крім того, ТзОВ «Авіанормаль є посередником в поставці товарів для позивача, а постачальником другої ланки є ПП «Бізнесіндустрія» (м.Одеса), у якої згідно акту від 26.09.2011 р. №2464/23-513/37350549 «Про неможливість проведення зустрічної перевірки ПП «Бізнесіндустрія» відсутні основні фонди, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, технічний персонал, підприємство не знаходиться за юридичною адресою. У довідці перевірки ТзОВ «Авіанормаль» від 28.09.2011 р. №6853/23- 5/34108381 зроблено висновок, що оскільки у ПП «Бізнесіндустрія» відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, тому проведені ним у липні 2011 р. угоди з контрагентами, згідно з частинами 1 і 5 статті 203, пунктами 1, 2 статті 215 та статтею 228 Цивільного кодексу України, мають ознаки фіктивності, тому перевіркою, з посиланням на статті 203, 215 , 216 і 228 Цивільного кодексу України, укладений між ДП МОУ JIP3 «Мотор» та ТзОВ «Авіанормаль» договір від 22.12.2009 р. №382 на поставку запасних частин для авіадвигунів та їх агрегатів також визнано нікчемним.

У зв'язку з непідтвердженням факту придбання позивачем запасних частин до авіадвигунів та їх агрегатів у ТзОВ «Авіанормаль», у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2011 р. зменшено податковий кредит на 371293 грн. та на вказану суму зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство Міністерства оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор» 24.01.1992 року зареєстроване як юридична особа, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 658055 та являється платником податку на додану вартість з 28.06.1997 року ( згідно з свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №100253090 від 13.11.2009 року).

Луцькою ОДПІ була проведена позапланова виїзна перевірка Державного підприємства Міністерства оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор, про що складено акт № 8256/23-3/08029701 від 14.10.2011 року «Про результати позапланової виїзної перевірки Державного підприємства Міністерства оборони України Луцького ремонтного заводу «Мотор» у зв'язку з ненаданням відповіді щодо правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТзОВ «Авіанормаль» за липень 2011року».

Перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні товарів з 01.07.2011 року по 30.07.2011 року, які підпадають під визначення статті 185, пункту 186.1 статті 186, пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пункту 200.2 статті 200 ПК України. В результаті чого завищено податковий кредит на суму 371292,77 грн. та завищено від"ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на цю ж суму за липень 2011 року.

Крім того, в акті перевірки зроблено висновок про те, що позивачем допущено порушення частини 1 статті 203, статтей 215, 228, 662, 655, 628, 638, 664 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по договору купівлі - продажу №382 від 22.12.2009 року, укладеного між позивачем та ТзОВ «Авіанормаль», яка має ознаки нікчемності в силу закону.

На підставі акту перевірки № 8256/23-3/08029701 від 14.10.2011 року Луцькою ОДПІ 02.11.2011 року прийняте податкове повідомлення-рішення № від 02.11.2011 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2011 року на 371293 грн.

В порядку адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення та за результатами розгляду первинної та повторної скарги рішеннями ДПА У Волинській області №5169/10/25006 від 24.11.2011 року та ДПС України №1537/6/102115 від 24.01.2012 року податкове повідомлення рішення № від 02.11.2011 року залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустими доказами доведено реальність проведеної операції між ним та ТзОВ «Авіанормаль», а наявність виявлених порушень у контрагентів, з якими мала справу ТзОВ «Авіанормаль» по ланцюгу поставки товарів до яких немає відношення позивач не може свідчити про нікчемність угод укладених між позивачем та ТзОВ «Авіанормаль».

Колегія суддів погоджується з таким висновком, вважаючи його таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Так,ст.185 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 186.1 статті 186 ПК України визначено, що місцем постачання товарів є фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту); місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Так, як видно з матеріалів справи, Державне підприємство Міністерства оборони України «Луцький ремонтний завод «Мотор ДП МО України відповідно до статуту здійснює діяльність з ремонту, виготовлення обслуговування військової техніки для вітчизняних та зарубіжних замовників; діяльність пов'язану з капітальним ремонтом, технічним та сервісним обслуговуванням транспортних засобів і номерних агрегатів.

22.12.2009 року позивач уклав договір купівлі - продажу товарів №382 із ТзОВ «Авіанормаль» на придбання запасних частин до авіадвигунів та їх агрегатів згідно специфікації.(а.с.39-42)

В липні 2011 року на виконання вказаного договору позивачу було поставлено запасні частини до реактивних двигунів згідно з видатковими накладними №№ 49,50,51,52,53 від 27.07.2011року, №№54,55,56,57,58,59,60 від 28.07.2011 року на загальну суму 2227756,59 грн., в тому числі ПДВ на суму 371292,77 грн., підписаних посадовими особами підприємства з відмітками складу про оприбуткування та податковими накладними №№ 6, 7, 8 від 26.07.2011 року, №№ 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17 від 27.07.2011 року, у тому числі ПДВ на суму 371292,77 грн.

Позивачем проведено повний розрахунок по договірних зобов'язаннях із ТзОВ «Авіанормаль» згідно з платіжними дорученнями №№3338, 3339, 3336 від 26.07.2011 року, №№ 3363, 3364, 3367, 3368, 3371, 3372, 3366, 3369, 3370 від 27.07.2011 року.

Реальність виконання умов договору №382 від 22.12.2009 року щодо фактичного отримання підприємством у ТзОВ «Авіанормаль» авіазапчастин у липні 2011 року підтверджується первинними документами, а саме: товарно - транспортними накладними №№ Р49,Р50,Р51,Р52,Р53 від 27.07.2011 року, №№ Р54,Р55,Р56,Р57,Р58,Р59,Р60 від 28.07.2011 року, сертифікатами якості, паспорти, без яких, враховуючи характер виробництва не могли бути допущені запчастини до встановлення їх на літаках.

Крім того, реальність виконання зазначеного договору підтверджується схемою порядку використання продукції (запасних частин) придбаних у постачальників, яка запроваджена на підприємстві (зокрема по запчастинах придбаних у ТзОВ «Авіанормаль».( а.с.174)

Виробничо - технологічні процеси на підприємстві передбачають при отриманні ТМЦ залучення близько десяти працівників різних спеціальностей, які здійснюють отримання, оприбуткування, видачу, використання та зняття з обліку кожної ТМЦ, з оформленням відповідних записів в обліково - звітних документах.

Також, продукція, яка виробляється на підприємстві, проходить перевірку відділом технічного контролю, а по договорах державного оборонного замовлення - продукція додатково контролюється і перевіряється представниками Військового представництва Міністерства оборони України.

Оскільки, підприємством були виконані законодавчо встановлені умови формування податкового кредиту, в результаті чого у нього виникло право віднесення сум ПДВ сплачених у липні 2011 року за запчастини, придбані у ТзОВ «Авіанормаль» до податкового кредиту за липень 2011 року.

Щодо нікчемності розглядуваного договору, колегія суддів зазначає, що ТзОВ «Авіанормаль» неодноразово здійснювала поставки товарів позивачу і зі сторони контролюючих органів не виникало питань щодо законності укладеного договору № 382.

З матеріалів справи видно, що висновок про нікчемність вказаного договору зроблено на підставі висновку про нереальність укладених угод між ТзОВ «Авіанормаль» та ПП «Бізнесіндустрія» по постачанню запчастин, оскільки ПП «Бізнесіндустрія» не знаходиться за місцем знаходженням, в них відсутні трудові та матеріальні ресурси для ведення таких господарських операцій. Відтак, укладені угоди на поставку запчастин між даними підприємствами носять ознаки фіктивності, зокрема, договір купівлі-продажу №382 від 22.12.2009 року укладений між позивачем та ТзОВ "Авіанормаль".

Проте такий висновок податкового органу є помилковим, так як, порушення у постачальників другої ланки по ланцюгу поставки товарів, до яких немає відношення позивач, не може свідчити про нікчемність угод укладених між позивачем та ТзОВ «Авіанормаль»

Колегія суддів звертає увагу на те, що перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України, згідно якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу -землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Крім того, у разі кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України повинна враховуватися вина, яка полягає в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін, проте вирок суду, ухвалений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна або незаконного заволодіння ним не представлено, а відтак правочини, укладені позивачем не є нікчемними, тобто їх нікчемність законом не встановлена.

Слід зазначити також, що контрагенти позивача на час господарських операцій були за реєстрованими платниками ПДВ, а також вказані угоди не визнавалися судом нікчемними.

Посилання апелянта на перевірки контрагентвів позивача не заслуговують на увагу, так як законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит та формування валових витрат від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання ( постачальником другої ланки), зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Догововір купівлі - продажу № 382 від 22.12.2009 року, укладений підприємством із ТзОВ «Авіанормаль», повністю відповідаєь вимогам глави 52 розділу II, глави 54 розділу III Цивільного кодексу України та глави 20, 22 Господарського кодексу України, що підтверджується наявністю на підприємстві фінансово - господарських документів, технологічної і облікової документації, веденням оприбуткування, обліку, використання та списання запасних частин до авіаційних двигунів, які досліджувалися судом першої інстанції.

Протиправність дій представників Луцької ОДПІ підтверджується і матеріалами досудового розслідування, внесеного 27.11.2012р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011, що проводилося слідчим відділом ДПС у Волинській області в період з 27.11.2012р. по 25.04.2013р за інформацією отриманою від відділу податкової міліції Луцької ОДПІ щодо нікчемності операцій з придбання запчастин та агрегатів до літаків, здійснених службовими особами позивача у ТОВ «Авіанормаль», ТОВ «Авіа - Комплект» та ТОВ «АвіаБласко». За результатами досудового розслідування в постанові про закриття провадження від 15.04.2013 року підтверджено реальність здійснення фінансово - господарських операцій позивача з ТОВ «Авіанормаль» на підставі договору купівлі - продажу № 382 від 22.12.2009 р. та встановлено неправомірність застосування посадовими особами Луцької ОДПІ юридичних норм щодо визнання вищевказаного договору нікчемним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що реальність операцій з придбання позивачем ТЦМ у ТзОВ «Авіанормаль» підтверджується належними та допустимими доказами, Державним підприємством «Луцький ремонтний завод «Мотор» . були дотримані всі вимоги, передбачені чинним законодавством щодо формування податкового кредиту за липень 2011 року та надані суду достатні докази, що підтверджують протиправність дій податківців при прийнятті податкового повідомлення - рішення Луцької ОДПІ у Волинській області від 02 листопада 2011 року № - про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ на 371293 грн.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 березня 2012 року у справі №2а/0370/494/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук