Справа № 808/1526/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року 16 год. 22 хв.Справа № 808/1526/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі судового засідання Горбовій І.С.,

за участю:

представників позивача Черкасової Т.В., Маркової Н.В.

представника відповідача Чернявської Н.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції

до публічного акціонерного товариства «Запорізький домобудівний комбінат»

про стягнення недоїмки та пені по страховим внескам

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд стягнути з відповідача суму недоїмки та пеню по сплат страхових внесків у сумі 37 789 грн. 37 коп., оскільки відповідач не сплатив її у добровільному порядку.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги зокрема зазначивши, що позивачем було проведено перевірку відповідача та встановлено відхилення по фонду оплати праці у розмірі 1 077 047 грн. 94 коп., яке виникло в зв'язку з помилковим віднесенням відповідачем трудових договорів до договорів цивільно-правового характеру. Так в зв'язку з наведеним та несплатою відповідачем у встановлений строк страхових внесків, позивачем при проведенні перевірки було нараховано суму недоїмки у розмірі 25 677 грн. 64 коп. та пеню в сумі 12 111 грн. 73 коп.. оскільки відповідач знаходиться в стані припинення, позивач звернувся до ліквідатора з заявою про відшкодування вказаних коштів, але його заява була залишена без задоволення в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути заборгованість у примусовому порядку.

Представник відповідача заперечив проти заявлених вимог з підстав викладених ним у своїх запереченнях та зокрема зазначив, що дійсно на адресу ліквідатора надходила заява позивача про грошові вимоги та сплату заборгованості, але відповідач вважає, що грошові вимоги які виставлені позивачем та які гуртуються на акті перевірки, є неправомірними, оскільки висновок перевірки не відповідає обліковим даним відповідача. Крім того також вказав, що позивачем була подана заява за вих.№159 від 13.01.2014 про грошові вимоги до боржника ПАТ «Запорізький домобудівний комбінат» з вимогою визнати кредиторські вимоги та сплатити заборгованість по страховим внескам в розмірі 37 789,40 грн..

У вищевказаній заяві були заявлені кредиторські вимоги, що ґрунтувалися на акті перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків, але відповідач вважає, що висновки акту є необґрунтованими та помилковими, про що ПАТ «ЗДБК» були подані відповідні заперечення на акт перевірки.

За наслідками розгляду зазначеної заяви позивачеві було повідомлено, що з огляду на необґрунтованість та недоведеність заявлених кредитором грошових вимог до ПАТ «ЗДБК» вони не підлягали визнанню в повному обсязі, а тому не були включені до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Запорізький домобудівний комбінат».

На підставі вищевикладеного та з огляду на ту обставину, що відповідача вважає неправомірними вимоги позивача щодо стягнення суми недоїмки та пені, яка ґрунтується на висновках акту перевірки, представник відповідача просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 20.12.2013 співробітниками позивача була проведена перевірка за результатами якої складено акт №357 від 20.12.2013, яким встановлено не відповідність даним розрахункових відомостей, наданих позивачеві за рахунок того, що в перевіряємому періоді відповідачем було укладено трудові угоди, які віднесено до договорів цивільно-правового характеру на загальну суму 1 077 047, 94 грн. Так на підставі вищевикладеного, позивачем були донараховані відповідачу страхові внески на суму 25 715, 85 грн. та пеня у розмірі 12 111, 73 грн..

Відповідачем було частково сплачено суму заборгованості зі сплати недоїмки, за рахунок чого несплачена сума недоїмки склала 25 677 грн. 64 коп..

Щодо твердження представника відповідача про необґрунтоване віднесення позивачем договорів правового характеру до трудових суд зазначає, що відповідачем не були надані до суду примірники договори, які на його думку позивачем неправомірно віднесено позивачем до договорів правового характеру, а отже у суду відсутня можливість надати правову оцінку договорам.

Також суд зазначає, що договори цивільно-правового характеру за 2009 рік та 2010 рік відповідачем не надавались, що підтверджується поясненнями Головного бухгалтера Литвиненко, які містяться в матеріалах справи, оскільки вказана особа не працювала в цей період на підприємстві відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факти викладені у акті перевірки є правомірними, а отже сума недоїмки та пені підлягає стягненню.

Так правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі, визначає Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Статтею 2 цього Закону передбачено, що його дія поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", обов'язковість сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є одним із основних принципів страхування.

Як встановлено ст. 45 вказаного Закону, роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно із ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", страхувальник здійснює страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків у порядку і строки, які визначаються страховиком. Страхові тарифи, диференційовані по галузях економіки (видах економічної діяльності) залежно від класу професійного ризику виробництва, встановлюються законом. Розміри страхових внесків страхувальників обчислюється для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб. Страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що становлять систему оподаткування. На страхові внески не поширюються податкове законодавство.

Порядок та строки здійснення страхових внесків визначено Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яка затверджена Постановою правління Фонду № 36 від 12.07.07.

У відповідності до п. 4.12 вказаної Інструкції, страхові внески оплачуються страхувальниками-роботодавцями в день одержання коштів на оплату праці в установах банку. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки.

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. зазначеної Інструкції, не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються в порядку передбаченому законодавством.

Пунктом 10 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України встановлено, що усі спірні питання, які виникають між страхувальником та органами виконавчої дирекції Фонду з приводу нарахування страхових внесків і пені, стягнення недоїмки, неприйняття до заліку витрат у рахунок страхових внесків, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, вказана сума заборгованості повинна бути стягнута з відповідача.

Згідно приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

Керуючись ст.ст. 2. 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Запорізький домобудівний комбінат» () суму заборгованості зі сплати недоїмки та пені по страховим внескам у розмірі 37 789 грн. 37 коп. (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят дев'ять гривень тридцять сім копійок), яку перерахувати на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжя на р/р0007, ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака