Справа № 820/16256/14
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Федоренко Андрія Івановича, та просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Федоренко А.І. № від 01 квітня 2014 року № 12074775 про зупинення розгляду заяви та рішення від 11 квітня 2014 року № 12359652, яким ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності;
- зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області здійснити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на реконструйовані нежитлові приміщення 4-го поверху №1-16, загальною площею 186, 8 кв.м. в нежитловій будівлі літ. "Б-4" по АДРЕСА_2.
Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Федоренко Андрія Івановича від 11 квітня 2014 року № 12359652 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції виходив з наступного.
ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень розташованих на 4-му поверху нежитлової будівлі в літ. Б-4 по АДРЕСА_2, що підтверджується копіями ухвали господарського суду Харківської області у справі №61/100-08 від 24.06.2009 р. про затвердження мирової угоди, витягу про державну реєстрацію прав № 27883678 від 04.11.2010 р. комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", технічного паспорту на громадський будинок, виготовленого станом на 11.04.2013 року КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації".
Через зміну загальної площі об'єкта внаслідок реконструкції, представником позивача за довіреністю ОСОБА_3 14.03.2014 р. до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації прав власності на реконструйовані нежитлові приміщення 4-го поверху, № 1-16, загальною площею 186, 80 кв.м. в нежитловій будівлі літ. "Б-4" по АДРЕСА_2.
Позивачем сплачено мито за державну реєстрацію прав власності (в сумі 119.0 грн.) та за надання витягу з реєстру прав власності (в сумі 120.0 грн.), що підтверджується квитанціями ПАТ "Мегабанк", від 11 березня 2014 р. № 6_12 та № 5_5.
Зазначену заяву зареєстровано в базі даних заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.03.2014 р. за реєстраційним № 5813597.
01 квітня 2014 року, державним реєстратором Федоренко А.І. було прийнято рішення № 12074775, про зупинення розгляду заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Обґрунтовуючи зазначене рішення про зупинення розгляду, державний реєстратор зазначив, що у реєстрі прав власності щодо нежитлової будівлі літ. "Б-4" встановлено наявність декількох записів, а саме:
РПВН №17274514 в якому містяться відомості в актуальному стані щодо зареєстрованого права власності на незавершене будівництвом нежитлової будівлі літ "Б-4", що розташована за адресою АДРЕСА_2, за особою відмінною від заявника;
РПВН №18318522 на нежитлову будівлю літ Б-4 загальною площею 492, 3 кв.м. що розташована за адресою АДРЕСА_2, за особою відмінною від заявника.
Для подальшого розгляду заяви, необхідно надати документ який усуне розбіжності, які вказані вище. При цьому державний реєстратор не зазначив, який саме документ може усунути розбіжності.
Оскільки у встановлений державним реєстратором строк позивач не надав документ який би усунув розбіжності 11 квітня 2014 р., державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Федоренко А.І. було прийнято рішення № 12359652, яким ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності, на підставі п. п. 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ N868 від 17.10.2013 року та п. 5-4, ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у зв'язку з тим, що заявником у п'ятиденний термін не усунуто обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.
Суд першої інстанції зазначив, що підстави для відмови у державній реєстрації перелічені у ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якщо:
1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону: 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Відповідно до п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 р. № 703 (далі по тексту - Порядок № 703) для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав:
- документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення);
- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер);
- документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право
власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна);
- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;
- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.
На момент звернення до державного реєстратора позивачем була здійснена реконструкція власних нежитлових приміщень 4-го поверху в будівлі літ. "Б-4", по АДРЕСА_2, право власності на які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у відповідності, до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002 р. № 7/5, які були чинними на момент набуття нею права власності, що підтверджується доданим до заяви позивача №1806680 від 02.07.2013 р. витягом про державну реєстрацію прав № 27883678 від 04.11.2010 р.
Згідно п. 3.11. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002 р. № 7/5, який діяв на момент реєстрації права власності позивача на нежитлові приміщення: після внесення запису до відповідного розділу Реєстру прав реєстратор БТІ видає витяг про державну реєстрацію прав, який є невід'ємною частиною правовстановлювального документа, а у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на правовстановлювальному документі також робить відмітку (штамп) про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 8.
Витяг про державну реєстрацію прав, зокрема містить:
- дату видачі та номер витягу про державну реєстрацію прав;
- реєстраційний номер об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації;
- тип (призначення) об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації (житловий будинок, квартира, приміщення, об'єкт незавершеного будівництва тощо);
- адресу (місцезнаходження) об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації;
- відомості про власника (власників).
Поняття "реконструкція об'єкта будівництва" визначено пунктом 3.10 ДБН 2.2.3-А-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", згідно якого реконструкція - перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміни основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри, площа, тощо). Реконструкція передбачає збереження елементів несучих та огороджувальних конструкцій.
Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав № 27883678 від 04.11.2010 р. за позивачем на підставі мирової угоди від 12.05.2009 року (ухвала Господарського суду Харківської області № 61/100-08 від 24.06.2009 року) зареєстроване право власності на 195, 80 кв. м. в нежитловій будівлі літ. "Б-4" по АДРЕСА_2.
Суд першої інстанції зазначив, що зазначене майно не є новоствореним.
Чинним законодавством не передбачено обов'язку власника нерухомого майна в разі його реконструкції, отримувати будь-які інші документи, які б свідчили або могли б усунути розбіжності, які виникли в документації відповідно органу. Ніхто не зобов'язаний робити те, що не передбачено чинним законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції України).
Не було прийнято до уваги твердження відповідачів про відсутність речового права на земельну ділянку під нерухомим майном літ. "Б-4" через наявність рішення господарського суду Харківської області у справі № 27/173/10 від 28.11.2013 року, яким визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 02.09.1999 р. № 231/99, укладеного між виконавчим комітетом Харківської міської ради та ППФ "Антей" щодо оренди земельної ділянки площею 0, 0687 га по АДРЕСА_2, оскільки, як встановлено при судовому розгляді справи зазначене судове рішення не стосується позивача - ОСОБА_1 і вона не була стороною по цій справі, крім того на зазначеній земельній ділянці перебувало в оренді нерухоме майно під літ. "А-3", яке не перебуває у спорі по цій справі.
Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Перевіривши рішення суб'єкта владних повноважень на відповідність вказаним критеріям, встановленим п. 3 ст. 2 КАС України, суд першої інстанції встановив їх невідповідність.
Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушив права позивача, а тому вимоги стосовно визнання незаконними рішень як таких, що вчинені з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачами, а відтак підлягають задоволенню.
Висновки суду першої інстанції вважаю необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як свідчать матеріали справи Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Федоренко А.І., у передбаченому законодавством України порядку була розглянута заява позивача про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (стосовно права власності) №5813597 від 14.03.2014 щодо проведення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. За результатами розгляду вказаної заяви, у відповідності до вимог чинного законодавства України з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно, прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень №12074775 від 01.04.2014 р.
Такі дії відповідача були обумовлені тим, що під час розгляду заяви проведені консолідовані пошуки, відповідно до яких встановлено наявність декількох записів в актуальному стані у Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо нежитлової будівлі літ. "Б-4", а саме:
- РПВН № 17274514, в якому містяться відомості в актуальному стані щодо зареєстрованого права власності на незавершене будівництво нежитлової будівлі літ. "Б-4", що розташованаза адресою: АДРЕСА_2 за особою, відмінною від заявника.
РПВН № 18318522 на нежитлову будівлю літ. "Б-4", загальною площею 492,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 за особою, відмінною від заявника.
Для подальшого розгляду заяви позивачу було запропоновано надати документ, який усуне розбіжності, які вказані вище.
Відповідно до п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.
Державний реєстратор зупиняє розгляд заяви про державну реєстрацію на строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання заявником рішення про зупинення розгляду такої заяви.
Якщо заявник не усунув протягом п'яти робочих днів після отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію обставини, що стали підставою для його прийняття, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Отже отримавши інформацію про реєстрацію права власності на незавершене будівництво нежитлової будівлі літ. "Б-4" що розташованаза адресою: АДРЕСА_2 за іншими особами, відповідач, з метою усунення цих обставин, цілком правомірно прийняв рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень №12074775 від 01.04.2014р., оскільки здійснення реєстрації без перевірки цих даних могло вплинути на права третіх осіб. Зазначене підтверджується і тим, що відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 24.06.2009 по справі №61/100-08 (аркуші справи 890-091) передано нежитлові приміщення четвертого поверху нежитлової будівлі літ. "В-4" по АДРЕСА_2 (реєстраційний № РПВН 18318522) площею - 195,8 кв.м. Однак при проведенні конслолідованих пошуків встановлено, що за реєстраційним № РПВН 18318522 зареєстровані нежитлові приміщення четвертого поверху в літ. "В-4", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 492,3 кв.м. Таким чином встановлена невідповідність правовстановлюючих документів відомостям Реєстру.
Матеріали справи свідчать про те, що заявник (позивач) не надав до Реєстраційної служби протягом визначеного законодавством терміну документ, що усуне розбіжності, вказані в рішенні про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
У зв'язку з цим, відповідно до статті 24, пункту 5-4 частини 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-1V від 01.07.2004 р., де підставою для відмови у державній реєстрації зокрема передбачено: «після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення», відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №12359652 від 11.04.2014.
Слід зазначити, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав передбачених п. 5-4 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.
Частиною 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Частина 2 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» визначає можливість продовження розгляду заяви виключно у випадку виконання вимог, викладених в рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Таким чином відповідач в даному випадку діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням цих повноважень з метою, з якою ці повноваження надано та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Слід зазначити, що у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що після отримання рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Федоренко А.І. № від 01 квітня 2014 року № 12074775 про зупинення розгляду заяви він звертався для вирішення питання до керівництва реєстраційної служби.
Тобто замість того, щоб виконати правомірну вимогу безпосередньо реєстратора, позивач намагався вирішити питання іншим шляхом, ніж передбачено відповідними нормами.
Суддя
Харківського апеляційного
адміністративного суду Ю.М. Філатов