Справа № 820/19082/14
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.Справа № 820/19082/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Зарицької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015р. по справі № 820/19082/14

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України,Департамент фінансових ресурсів та економіки про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Міністерства внутрішніх справ України Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, в якому просив визнати дії протиправними та зобов'язати: здійснити розрахунок грошового забезпечення за період перебування на посаді заступника начальника відділу внутрішньої безпеки в м. Севастополі з 03.03.2014 року по 11.04.2014 року; здійснити розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні; сплатити грошове забезпечення за період перебування на посаді заступника начальника відділу внутрішньої безпеки в м. Севастополі з 03.03.2014 року по 11.04.2014 року та одноразову грошову допомогу при звільненні на пенсію.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року по справі № 820/19082/14 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2014 року по справі № 820/19082/14 позивач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Відповідач вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2014 року по справі № 820/19082/14 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін колегія судді встановила, що 31.01.2014 року Наказом МВС України № 64 о/с ОСОБА_1 призначений для походження служби в УМВС в м. Севастополь на посаді заступника начальника відділу внутрішньої безпеки.

11.04.2014 року наказом МВС України № 558 від 10.04.2014 року о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ України за п. 64 «Ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил - за власним бажанням.

Отже, у період з 31.01.20014 року по 11.04.2014 року ОСОБА_1 вважався таким, що проходив службу в УМВС м. Севастополь.

Рзпорядженням МВС України № 41 від 17.01.2007 року передбачено, що грошове забезпечення працівників служби внутрішньої безпеки МВС України здійснюється саме територіальними органами внутрішніх справ, де проходять службу ці працівники, що підтверджується відповідною копією, наявною в матеріалах справи (а.с. 26).

Відповідно до п. 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 року № 499, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за № 205/14896, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Нарахування і виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснювалося саме в УМВС в м. Севастополь.

Відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців України на теперішній час юридична особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України місті Севастополі не ліквідовано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимога позивача про визнання протиправності відмови МВС України у проведенні розрахунку грошового забезпечення у період з 03.03.2014 року до 11.04.2014 року саме ним - є безпідставною.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання МВС України нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з того, що 06.05.2014 року за № 1241-VII прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виплати одноразової грошової допомоги», яким ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що регулює виплату одноразової допомоги при звільненні, доповнено ч. 8, якою передбачено, що умови виплати одноразової грошової допомоги, зазначені у вказаній статті, не поширюються на осіб, які станом на 16.03.2014 року проходили службу на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, крім осіб, які в установленому порядку продовжили службу за межами тимчасово окупованої території України.

Оскільки ОСОБА_1 станом на 16.03. 2014 року вважався таким, що проходив службу в УМВС в м. Севастополь, та в подальшому не продовжив службу за межами тимчасово окупованої території України, написавши рапорт на звільнення, з урахуванням вищевказаної норми Закону він не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що МВС України діяло відповідно до діючого законодавства, порушень прав позивача допущено не було.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, у відповідності до ст. 2 КАС України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку відповідач, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і доказів в їх обґрунтування позивачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2015р. по справі № 820/19082/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Бенедик А.П.
Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2015 р.