Справа № 826/1855/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 березня 2015 року м. Київ№ 826/1855/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представників позивача та відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІСК Трансекспо» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ІСК Трансекспо» (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2014 р. № і від 06.10.2014 р. № .

Представниками позивача та відповідача подано до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із досягненням сторонами податкового компромісу відповідно до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

В обґрунтування клопотань сторони зазначили, що між ними досягнуто податкового компромісу, що є підставою для примирення у відповідності до п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судове засідання представники сторін не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані клопотання, вивчивши наявні матеріали у справі, заслухавши думки представників сторін, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідачем у період із 17.07.2014 року по 28.08.2014 року проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 04.09.2014 року № 413/1-26-50-22-07-21548802.

В акті перевірки зазначено, що позивачем порушено п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на прибуток на загальну суму 839 631,00 грн. та п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.4, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість на загальну суму 883 853,99 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки від 04.09.2014 року № 413/1-26-50-22-07-21548802 та рішення за результатами розгляду заперечень позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 883 853,99 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 441 927,00 грн.

В порядку адміністративного оскарження відповідачем ініційовано провести документальну позапланову перевірку позивача з інших питань, що стали предметом заперечень на акт.

Так, за результатами документальної позапланової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ІСК Трансекспо» () з питань, що стали предметом заперечень в частині повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 року, відповідачем складено акт від 25.09.2014 року № 449/1-26-50-22-07-21548802.

В акті зафіксовані виявлені порушення позивачем п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 128 980,17 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті від 25.09.2014 року № 449/1-26-50-22-07-21548802, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.10.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем в сумі 128 980,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 64 490,00 грн.

Позивач, вважаючи, що податкові повідомлення-рішення від 24.09.2014 р. № і від 06.10.2014 р. № є незаконними та мають бути скасовані, звернувся з відповідним позовом до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою вих. №19/02 від 19.02.2015 року про намір досягнення податкового компромісу щодо неузгоджених податкових зобов'язань, визначених оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» від 25.12.2014 року № 63-VIII, яким внесено зміни до Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» № 63-VIII, який набрав чинності починаючи із 17 січня 2015 року, розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено підрозділом 9-2 «Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу».

Так, згідно з п.п. 1, 7 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених ст. 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

При цьому, пунктом 2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому, 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Згідно з п. 3 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України процедура досягнення податкового компромісу триває не більше ніж 70 календарних днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 8 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем повідомлено відповідача про застосування податкового компромісу стосовно грошових зобов'язань, визначених оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями від 24.09.2014 р. № і від 06.10.2014 р. № , щодо яких триває процедура судового оскарження.

Поряд з цим, з метою завершення процедури досягнення податкового компромісу позивачем перераховано до державного бюджету 5% від загальної суми заниження податкових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 24.09.2014 р. № і від 06.10.2014 р. № , а саме згідно платіжного доручення № 5022 від 25.02.2015 року сплачено суму податку на додану вартість в розмірі 44 192,70 грн. та згідно платіжного доручення № 5021 від 25.02.2015 року сплачено суму податку на прибуток в розмірі 6449,00 грн.

В свою чергу, відповідачем погоджено застосування податкового компромісу за заявою позивача вих. №19/02 від 19.02.2015 року про намір досягнення податкового компромісу та прийнято рішення від 26.02.2015 №3324/10/26-50-22-07 про погодження застосування податкового компромісу.

Згідно з п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Частиною 3 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення.

Враховуючи викладене, перевіривши зазначені у клопотаннях доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим обставинам, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання представників позивача і відповідача та наявність підстав для закриття провадження у справі.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 96 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо спір вирішується шляхом примирення і сторони не дійшли згоди щодо розподілу судових витрат, то кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору.

Половина судових витрат, які позивач повинен понести у зв'язку зі примиренням сторін становить 2 436 грн. Відповідно до платіжного доручення №360 від 04.02.2015 року позивачем сплачено 487,20 грн., що становить 10 відсотків розміру ставки судового збору за майнові вимоги.

Таким чином, з позивача підлягає стягненню на користь Державного бюджету решта суми судового збору в розмірі 1948,80 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 157, 160, 165, п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання представників сторін про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 826/1855/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІСК Трансекспо» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2014 р. № і від 06.10.2014 р. № .

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІСК Трансекспо» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Ямська, 72) судовий збір у розмірі 1948 (одна тисяча дев'ятсот сорок вісім) грн. 80 коп. на р/р: 4007, отримувач коштів УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Копію ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко