Справа № 2а-14240/11/0907,1023/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Справа № 4843/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Ліщинського А.М.,

судді Запотічного І.І.

секретар судового засідання Коцур В.К.

за участю представників:

від відповідача Штиглян С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківського міського центру зайнятості виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.11.2012 року у справі № 2а-14240/11/0907, 1023/12 за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського міського центру зайнятості виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття про стягнення допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Івано-Франківського міського центру зайнятості виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття про визнання неправомірним наказу №89 від 27.11.2009р., стягнення з Івано-Франківського міського центру зайнятості невиплаченої суми допомоги по безробіттю та понесених судових витрат по справ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. З 13.06.2009р. ОСОБА_2 перебувала на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю як застрахована особа, яка має право на матеріальні виплати з урахуванням страхового стажу. На підставі акту розслідування страхових випадків і обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Івано-Франківського міського центру зайнятості № 2447 та реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківський міський центр зайнятості виніс наказ від 27.11.2009р. №89 «Про повернення коштів», відповідно до якого вирішено повернути кошти у сумі 9223,93грн. виплаченої ОСОБА_2 допомоги по безробіттю у зв'язку з виконанням нею функцій керівника ТзОВ «Веста Трейд» під час перебування на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості в період з 13.06.2009р. по 26.11.2009р.

В доведення своєї позиції, позивачем до суду були додані копії трудової книжки, а також наказ ТзОВ «Веста Трейд», які вказують на те, що позивач звільнена з посади директора даного товариства 31.03.2004р.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.11.2012 року у справі № 2а-14240/11/0907, 1023/12 позов задоволено. Визнано неправомірним наказ №89 від 27.11.2009р. «Про повернення коштів» щодо відшкодування коштів у сумі 9223,93грн., виплачених ОСОБА_2 допомоги по безробіттю. Стягнуто з Івано-Франківського міського центру зайнятості ( м. Івано-Франківськ, вул. Набережна, 34-б) на користь ОСОБА_2 невиплачену допомогу по безробіттю за період з 27.11.2009р. по 06.07.2010р. з індексацією за затримку виплати в розмірі 12390,93грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

ОСОБА_2 14.05.2009р. звернулась до Івано-Франківського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

21.05.2009р. позивачу було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю.

Відповідно до Акту №2447 від 27.11.2009р. розслідування страхових випадків і обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що позивач під час перебування на обліку, як безробітна перебувала у трудових відносинах з ТзОВ «Веста Трейд», у зв'язку з чим відповідачем винесено наказ від 27.11.2009р. №89 «Про повернення коштів» щодо відшкодування коштів у сумі 9223,93грн., виплачених позивачці допомоги по безробіттю. Відповідні висновки відповідачем зроблені на основі даних реєстраційної картки відділу Єдиної державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що висновки Івано-Франківського міського центру зайнятості про те, що в період з 13.09.2009р. по 26.11.2009р. позивач відносилась до зайнятого населення відповідно до ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи. Зокрема, відповідно до наказу ТзОВ «Веста Трейд» №5 від 31.03.2004р. та витягу з трудової книжки, позивач звільнена з посади директора даного підприємства згідно ст.36 КЗпП України з 31.03.2004р., а вже з 01.04.2004р. прийнята на посаду секретар-референта в ТзОВ «ТТК», звідки звільнена у зв'язку із скороченням штату 12.05.2009р.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.02.2010р., яке набрало законної сили 05.03.2010р., визнано недійсним відомості щодо позивачки, як керівника «Веста Трейд», які внесені до Єдиного державного реєстру на підставі реєстраційної картки Ф №1.6 від 20.12.2004р. Крім того, судом під час розгляду даної справи встановлено, що позивач звільнена з ТзОВ «Веста Трейд» з 31.03.2004р. та жодних доходів в ТзОВ «Веста Трейд» з цього часу не отримувала, оскільки товариство підприємницькою діяльністю не займалося.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту «б» частини 3 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Пунктом 8 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року №307, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14 цього Порядку встановлено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. У разі, коли кошти не повернено в установлений строк, питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку відповідно до законодавства.

Як доведено матеріалами справи, відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 22.02.2010р., яке набрало законної сили 05.03.2010р., визнано недійсним відомості щодо позивачки, як керівника «Веста Трейд», які внесені до Єдиного державного реєстру на підставі реєстраційної картки Ф №1.6 від 20.12.2004р. Крім того, судом під час розгляду даної справи встановлено, що позивач звільнена з ТзОВ «Веста Трейд» з 31.03.2004р. та жодних доходів в ТзОВ «Веста Трейд» з цього часу не отримувала, оскільки товариство підприємницькою діяльністю не займалося. Відтак, позивач не приховала будь-яких відомостей від відповідача, що могли б вплинути на умови виплат по безробіттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Крім того, згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як передбачено ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Твердження відповідача про правомірність прийняття рішення про стягнення з позивача коштів в сумі 9223,93грн. є неаргументованими, оскільки не підтверджені документально та не доведені жодними доказами.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції, що Івано-Франківський міський центр зайнятості, в порушення порядку та підстав, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», безпідставно припинив виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2, яку вона мала отримувати до 07.06.2010р. Тому за період з 27.11.2009р. (час припинення виплати) до 07.06.2010р. підлягає стягненню загальна сума заборгованості з компенсацією за несвоєчасну виплату допомоги по безробіттю відповідно до розрахунку, наданого позивачем, що підтверджується доповненням до висновку спеціаліста.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Івано-Франківського міського центру зайнятості виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.11.2012 року у справі № 2а-14240/11/0907, 1023/12 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.