Справа № 809/525/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 876/7448/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року у справі за позовом Державного підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» до Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про визнання нечинним та скасування акту позапланової ревізії та визнання нечинною та скасування вимоги про усунення порушень,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року позивач - Державне підприємство електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» звернулося до суду з позовом до Івано-Франківської об'єднаної державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, в якому. Із урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати нечинним та скасувати акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП ЕМЗО «Міськсвітло» від 17.01.2013 року № 810-21/01 в частині висновків про допущені порушення в зв'язку з тим, що такі висновки не відповідають дійсності та суперечать чинному законодавству; визнати нечинною та скасувати вимогу відповідача про усунення порушень від 22.01.2013 року № 810-14/76.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 березня 2013 року замінено первинного відповідача - Івано-Франківську об'єднану державну фінансову інспекцію в Івано-Франківській області на належного відповідача - Державну фінансову інспекцію в Івано-Франківській області.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2013 року до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Івано-Франківської об'єднаної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області про усунення порушень, виявлених ревізією від 22.01.2013 року № 810-14/76. В задоволенні решти позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що виплата премій директору ДП «Міськсвітло» за період, а саме: за жовтень 2010 року в сумі 1250 грн., січень 2011 року в сумі 1315,79 грн., квітень 2011 року в сумі 1875 грн., червень 2011 року в сумі 900 грн., липень 2011 року в сумі 2738,09 грн., серпень 2011 року в сумі 2044 грн., вересень 2011 року в сумі 818,18 грн., жовтень 2011 року в сумі 3000 грн., а всього на суму 1 1423,31 грн., була здійснена на виконання розпоряджень Івано-Франківського міського голови № 22/1-к від 21.03.2011 року, № 35/1-к від 14.04.2011 року, № 87/1-к від 20.07.2011 року, № 171/1 -к від 23.12.2011 року, які були чинними та обов'язковими для виконання для позивача.

При цьому, суд першої інстанції, посилається на те, що враховуючи правову природу трудового договору (контракту) згідно глави III Кодексу законів про працю в Україні, а також враховуючи, що вищевказані розпорядження міського голови були видані міським головою після укладення ним контрактів з директором ДП «Міськсвітло» б/н від 20.11.2009 року та від 15.07.2011 року № 03/07, виходячи з норм ст. 144 Конституції України, ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вважає, що позивач був зобов'язаний виконати зазначені акти Івано-Франківського міського голови.

Щодо обставин, на які посилається відповідача, про недостовірність даних, наданих позивачем виконавчим органам Івано-Франківської міської ради, про відсутність заборгованості перед працівниками підприємства, то суд першої інстанції вказує на те, що дослідження вказаних обставин виходить за межі предмету доказування та встановлення в даній адміністративній справі, та може бути предметом окремого дослідження при оскарженні вищезазначених розпоряджень міського голови чи предметом кримінального провадження за ознаками відповідного складу злочину.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції не погоджується з висновками акту перевірки про допущення позивачем порушень при використанні коштів при виплаті премій керівнику ДП «Міськсвітло» ОСОБА_1, а саме незаконності виплати йому 11423,31 грн. премії, та, як наслідок, заподіянні підприємству такими діями шкоди на загальну суму 19 088,10 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції вказує на те, що акт перевірки, враховуючи, що позивачу було виставлено вимоги про усунення порушень, виявлених ревізією, в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке є обов'язковим до позивача, або породжує відносно позивача правові наслідки. Належним засобом захисту порушеного права в даній справі є оскарження вимоги Івано-Франківської об'єднаної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області про усунення порушень, виявлених ревізією № 810-14/76 від 22.01.2013 року, оскільки саме зазначений документ можна кваліфікувати як рішення суб'єкта владних повноважень щодо позивача. Оскільки позивач скористався також і належним засобом захисту порушеного права, в задоволенні вимог про визнання недійсними висновків акту перевірки в цій частині слід відмовити.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального права, Державна фінансова інспекція в Івано-Франківській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року щодо визнання протиправною і скасування вимоги Івано-Франківської об'єднаної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області про усунення порушень, виявлених ревізією від 15.04.2013 року №810-14/76 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що контрольний захід Державною фінансовою інспекцією проводився на забезпечення розслідування кримінального провадження №0000250 відкритого 30.11.2012 року слідчим відділом Івано-Франківського МВ УМВС в Івано-Франківській області за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.191 кримінального кодексу України, до якого долучено і акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» за період з 01.11.2010 року по 31.12.2012 року.

Крім того, апелянт вказує на те, що в акті ревізії в розділі «Дотримання вимог законодавства при використанні коштів з міського бюджету м. Івано-Франківська та інших коштів при виплаті премій керівнику державного підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» акту ревізії зафіксовано, що посадовий оклад нараховується начальнику ДП «Міськсвітло» на підставі Контракту укладеного виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради в особі міського голови з керівником підприємства від 20.11.2009 (далі - Контракт 1) та Контракту від 15.07.2011 № 03/07 (далі - Контракт -2). Підпунктом б пункту 16 Контракту І та п. 3.3. Контракту 2 передбачено, що премія керівнику не нараховується при наявності заборгованості з виплати заробітної плати на підприємстві.

Разом з тим в акті ревізії задокументовано, що фактично за даними головних книг станом на 01.10.2010 року та за період з 01.02.2011 року по 01.05.2011 року, з 01.07.2011 року по 01.11.2011 року по кредиту рахунку 661 «Розрахунки із заробітної плати» на початок кожного місяця рахується заборгованість по виплаті заробітної плати, в тому числі прострочена. Проте за період з 01.11.2010 року по 31.12.2012 року керівнику підприємства незаконно виплачено премію в сумі 11423,31 грн. та, як наслідок зайво проведено нарахувань до загальнообов'язкових фондів на суму 5147,04 грн., чим завдано матеріальної шкоди (збитків) підприємству на загальну суму 19088,10 грн.

Апелянт звертає увагу на те, що виплата премій директору ДП «Міськсвітло» за спірні періоди була здійснена на виконання розпоряджень Івано-Франківського міського голови №22/1-к від 21.03.2011 року, №35/1-к від 14.04.2011 року, №87/1-к від 20.07.2011 року, №171/1-к від 23.12.2011 року. Підставами виплати премії у вищевказаних розпорядженнях зазначено: в розпорядженні №171/1-к від 23.12.2011 року - службову записку директора ДП «Міськсвітло» ОСОБА_1, а в інших розпорядженнях - базові показники для визначення розміру премії керівникам комунальних підприємств. В даних документах не числиться наявна заборгованість по заробітній платі працівникам у відповідних періодах, тобто самим п. Волошанським подавались недостовірні відомості.

Також вказує на те, що судом першої інстанції при розгляді справи не взято до уваги протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2013 року №810/88, складений за ст. 164-2 КУпАП відносно бухгалтера ДП «Міськсвітло» ОСОБА_2 (складений за порушення ведення бухгалтерського обліку, а саме за безпідставну виплату директору підприємства премії), постанову про накладення адміністративного стягнення №61 від 29.02.2013 року та квитанцію про сплату штрафу. Саме сплата штрафу свідчить про визнання зі сторони об'єкту контролю порушення, яке і є предметом спору.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду про надання дозволу на проведення позапланової ревізії від 04.01.2013 року, постанови слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області про призначення позапланової ревізії від 03.01.2013 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 09.01.2013 року № 4, провідним державним фінансовим інспектором Івано-Франківської об'єднаної державної фінансової інспекції проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» за період з 01.11.2010 року по 31.12.2012 року.

Вказана ревізія проводилась з 10.01.2013 року по 17.01.2013 року у відповідності до програми ревізії від 10.01.2013 року, з якою було ознайомлено під розписку директора підприємства ОСОБА_1, про що свідчить його підпис на примірнику вказаної програми.

За результатами проведеної перевірки складено акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» від 17.01.2013 року № 810-21/01, який підписано директором та головним бухгалтером ДП «Міськсвітло» без зауважень. В письмових поясненнях під час проведення ревізії, директор та головний бухгалтер ДП «Міськсвітло» зазначили про те, що нарахування премії директору «Міськсвітло» проводилось на підставі розпоряджень міського голови Івано-Франківська.

Згідно висновків акту ревізії, ревізією встановлено, що в порушення вимог п.п. «б» п. 16 контракту від 20.11.2009 року та п. 3.3 контракту від 15.07.2011 року № 03/07, укладених між міським головою Івано-Франківська та керівником ДП «Міськсвітло», директору останнього ОСОБА_1 нараховувалась премія за наявності заборгованості по заробітній платі перед працівниками підприємства, а саме: за жовтень 2010 року в сумі 1250 грн., січень 2011 року в сумі 1315,79 грн., квітень 2011 року в сумі 1875 грн., червні 2011 року в сумі 900 грн., липні 2011 року в сумі 2738,09 грн., серпні 2011 року в сумі 2044 грн., вересні 2011 року в сумі 818,18 грн., жовтні 2011 року в сумі 3000 грн., всього на суму 11423,31 грн. За наведеного, а також з врахуванням проведених нарахувань на заробітну плату та перерахувань до державних цільових фондів, відповідачем зроблено висновок про те, що Дії «Міськсвітло» завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 19088,10 грн.

22.01.2013 року відповідачем було направлено позивачу вимоги про усунення порушень, виявлених ревізією № 810-14/76, в яких зобов'язано ДП «Міськсвітло»: опрацювати матеріали ревізії та вжити заходів щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання про притягнення до відповідальності винних осіб; провести претензійно-позовну роботу щодо повернення зайво нарахованих та виплачених коштів в сумі 19088,10 грн., в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих грошових виплат, кошти в сумі 19 088,10 грн. у порядку та розмірі встановленому ст. 130-136 КЗпПУ.

Вказаною вимогою було встановлено строк до 22.02.2013 року для інформування про вжиті заходи та виконання цих вимог.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно) зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію встановлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У даній справі Інспекція пред'явила вимогу про усунення виявлених порушень та недоліків, виявлених під час ревізії Державного підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло». При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Таку ж правову позицію зазначив Верховний Суд України в постанові від 07.10.2014 року у справі № 21-368а14, від 27.01.2015 року у справі №21-436а14, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року у справі №809/525/13-а щодо визнання протиправною і скасування вимоги Івано-Франківської об'єднаної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області про усунення порушень, виявлених ревізією від 15.04.2013 року №810-14/76 скасувати та в цій частині прийняти нову постанову, якою в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник