Справа № 645/11227/14-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2015 р.Справа № 645/11227/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бегунца А.О.
Суддів: Старостіна В.В. , Шевцової Н.В.
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
представника позивача Пашкевич К.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2015р. по справі № 645/11227/14-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захусту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради
про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради (далі відповідач, УПСЗН Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради), в якому просила суд: визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення з написом "члена сім`ї загиблого" учасника бойових дій у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр. ОСОБА_2 ; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради видати на руки ОСОБА_1 посвідчення з написом "члена сім`ї загиблого" учасника бойових дій у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр. ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 , 1918 року народження, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Чоловік був учасником бойових дій у Великій Вітчизняній війні, що підтверджується довідкою центрального архіву Міністерства Оборони СРСР від 18.07.1994 р та довідкою РВК комісаріату Фрунзенського району м. Харкова від 18.01.2005 р. про терміни проходження військової служби в лавах Радянської Армії червоноармійця ОСОБА_2 , перебуванні його в полоні і остаточної демобілізації 16.07.1946 р (наказом №0200) Міністра Оборони СРСР). Чоловік помер внаслідок захворювання, взаємопов`язаного з безпосереднім перебуванням на фронті і в полоні в роки Великої Вітчизняної війни, тому ОСОБА_1 має право на посвідчення як «члену сім`ї загиблого», учасника бойових дій у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр. ОСОБА_2 .
Постановою Фрунзенського районного суду м Харкова від 10.02.2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Фрунзенського районного суду м Харкова від 10.02.2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Відповідач в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об`єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу позивача - без задоволення, а справу розглянути без участі представника відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як така, що користується пільгами згідно із ст. 6-3 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» зі змінами.
Чоловік гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 1918 року народження, учасник бойових дій, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гомель (Білорусія) від язви середнього відділу шлунку, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 20.10.1954р.
У 2014 році ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенської району Харківської міської ради із заявою про видачу їй посвідчення з написом " члена сім`ї загиблого", учасника бойових дій у Великій Вітчизняній війні, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
У відповідь на вказане звернення, Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенської району Харківської міської ради надано лист-відповідь від 23.06.2014 року, відповідно до якого УПСЗН Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради зазначив про відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу "Члена сім`ї загиблого". Зокрема, відповідач послався на відсутність підтверджуючих документів щодо причинного зв`язку між захворюванням в 1954 р., пов`язаним із перебуванням на фронті та захворюванням, яке призвело до смерті ОСОБА_2 .
Позивач, не погодившись із вказаними діями відповідача, звернулась до суду із даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували той факт, що смерть ОСОБА_2 у 1954 році настала внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, установити статус члена сім`ї загиблого (померлого) учасника бойових дій на даний час немає можливості.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Нормативний акт, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шановливого ставлення до них, є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі-Закон №3551-XII).
Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» його чинність поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали без вісті) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісті) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, зокрема належить один із подружжя, який не одружився вдруге. Для встановлення статусу особи, згідно із вказаною нормою Закону №3551-XII, необхідно підтвердити причинний зв`язок смерті чоловіка заявниці, зокрема з пораненням, контузією, каліцтвом, одержаними під час захисту Батьківщини, або із захворюванням, пов`язаним з перебуванням на фронті.
За правилом встановленим ст.18 Закону №3551-XII, особам, на яких поширюється дія цього Закону, вручаються посвідчення.
Правила та порядок видачі вказаним особам посвідчень визначено Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302 .
Згідно з визначення, наведеним в п.2 Положення №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.
Відповідно до п.п.4,7 Положення, особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого", при цьому, такі посвідчення видаються органами праці і соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.
Враховуючи вимоги п. 1 ст. 10 Закону про те, що у разі настання смерті учасника бойових дій внаслідок захворювання, це захворювання повинно бути пов`язане із перебуванням на фронті, Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенської району Харківської міської ради з метою встановлення причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з перебуванням на фронті було направлено запити до Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи та Управління охорони здоров`я Гомельського обласного виконавчого комітету.
Як свідчать письмові докази, на запит управління від 06.05.2010 № П-72 до Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи отримано листа від 08.06.2010 № 370, у якому зазначено про неможливість зробити висновок про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_2 із перебуванням на фронті, так як МСЕК не має необхідних медичних документів про стан здоров`я за період з 1945 по 1954 роки (а.с. 30).
Також, на запит управління від 26.05.2010 № 2039/3 до Управління охорони здоров`я Гомельського обласного виконавчого комітету отримано листа від 10.06.2010 № 546/П-618, у якому зазначено, що встановити причину смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо у зв`язку тим, що строк зберігання документів того часу складав 25 років (а.с. 32).
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували той факт, що смерть ОСОБА_2 у 1954 році настала внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, установити статус члена сім`ї загиблого (померлого) учасника бойових дій на даний час немає можливості.
З урахування викладеного, колегія суддів вважає що відмова Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенської району Харківської міської ради в видачі позивачу «Посвідчення члена сім`ї загиблого" є обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2015р. по справі № 645/11227/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Шевцова Н.В.

Повний текст ухвали виготовлений 23.03.2015 р.