Справа № 826/4920/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4920/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток-21 сторіччя» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Розвиток-21 сторіччя» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в якому просили суд визнати протиправним та скасувати прийняте Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі міста Києва Державної податкової служби податкове повідомлення - рішення форми «П» від 29.11.2012 року № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Розвиток-21 сторіччя» зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 568 097,00 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2013 року в задоволенні позову ТОВ «Розвиток-21 сторіччя» відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року апеляційну скаргу ТОВ «Розвиток-21 сторіччя» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток-21 сторіччя» задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що відповідно до акта від 10.06.2013 року складеного ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС № 392/1-22-20/33397872 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «РОЗВИТОК - 21 СТОРІЧЧЯ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року», порушень ТОВ «РОЗВИТОК - 21 СТОРІЧЧЯ» п. 138.4 ст. 138 ПК України за 2012 рік не виявлено, однак, під час розгляду справи судами попередніх інстанцій не було враховано зазначені обставини.

За результатами нового розгляду та враховуючи висновки Вищого адміністративного суду України, які відповідно до ч. 5 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи, Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято постанову від 10.12.2014 року, якою зазначений адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини та надано не вірну правову оцінку діям відповідача щодо підстав та правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ДПІ проведено камеральну перевірку за податковий період І півріччя 2012 року декларації з податку на прибуток ТОВ «Розвиток-21 сторіччя».

За результатами перевірки складено акт від 20.11.2012 року №2270/15-127/33397872, у якому посадовими особами податкового органу зроблено висновок про порушення позивачем п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, а саме: в декларації з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2012 року у рядку 05.1 «Собівартість приданих (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» завищено суму втрат на 5 568 097,00 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.11.2012 року №, яким ТОВ «Розвиток-21 сторіччя» зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за І півріччя 2012 року на 5 568 097,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, зазначене податкове повідомлення-рішення податковими органами залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, за результатами нового розгляду, дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень норм пункту 3 підрозділу 4 розділу XX ПКУ та, відповідно, відсутній факту завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у І кварталі 2012 року у розмірі 5 568 097,00 гривень, як таке, що виникло за результатами діяльності 2011 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до вимог п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 п. 138.10, пунктом 138.11 цієї ст.: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 п. 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї ст., пунктом 140.1 ст. 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї ст. та у ст. 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.4 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу (викладений в акті камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток) про те, що позивачем було завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 5 568 097,00 грн.

При цьому, відповідно до вимог пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Судом встановлено, що відповідно до акта від 10.06.2013 року складеного ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС № 392/1-22-20/33397872 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «РОЗВИТОК - 21 СТОРІЧЧЯ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року» (копія якого міститься у матеріалах даної судової справи), порушень ТОВ «РОЗВИТОК - 21 СТОРІЧЧЯ» п. 138.4 ст. 138 ПК України за 2012 рік не виявлено.

Таким чином, доводи податкового органу про порушення позивачем у перевіряємому періоді п. 138.4 ст. 138 ПК України за 2012 рік спростовані матеріалами судової справи.

Також суд апеляційної інстанції зазначає про помилковість твердження відповідача щодо порушення позивачем п. 150.1 ст.150 Податкового кодексу України від 02.12.2012 року № 2755 - VI з урахуванням пункту 3 Підрозділу 4 Розділу XX перехідних положень, з огляду про наступне.

Пункт 3 Підрозділу 4 Розділу XX «Перехідні положення» ПКУ передбачає право платника податку на прибуток відобразити у складі витрат другого кварталу 2011 року суму від'ємного значення, що є результатом розрахунку об'єкта оподаткування за підсумками першого кварталу 2011 року.

Водночас розрахунок об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року здійснювався на підставі чинних до 01 квітня 2011 року норм Закону України від 28.12.94 № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (надалі - Закон).

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до зазначених законодавчих норм до складу валових витрат першого кварталу 2011 року підлягали включенню всі суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток - як ті, що утворилися станом на 01 січня 2010 року, так і ті суми від'ємного значення, що виникли протягом 2010 року. Отже, розрахунок об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року повинен був здійснюватися з урахуванням у складі валових витрат цього податкового періоду всіх сум від'ємного значення, що утворилися станом на 01 січня 2010 року, а також протягом 2010 року.

На підставі пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ в разі, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Включення від'ємного значення об'єкта оподаткування за підсумками першого кварталу 2011 року до витрат другого, а не першого кварталу звітного податкового року становить особливість застосування у 2011 році норми пункту 150.1 статті 150 ПКУ.

Згідно пункту 150.1 статті 150 ПКУ, у разі якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Так, включення від'ємного значення попередніх податкових періодів до складу витрат не першого, а другого кварталу звітного року має місце лише у 2011 році, у зв'язку з чим законодавцем було передбачено відповідні особливості нормативного регулювання цієї ситуації.

Зазначені норми законодавства відображені у формах податкової звітності з податку на прибуток, які підлягали використанню платниками цього податку в першому та другому календарному кварталах 2011 року. У першому кварталі 2011 року платники податку на прибуток мали використовувати форму Декларації з податку на прибуток підприємства, затверджену наказом Державної податкової адміністрації України від 29 березня 2003 року № 143.

Як вбачається із Декларації з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2011 року (надалі - Декларація 1), у рядку 04.9 «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року» позивачем відображена сума - 0.

Як випливає з приписів пункту 6.1 статті 6 та пункту 22.4 статті 22 Закону, у першому кварталі 2011 року до вказаного рядка без будь-яких обмежень підлягало включенню непогашене протягом попередніх звітних періодів наростаючим підсумком від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке утворилося станом на 01 січня 2010 року, а також те, що виникло у 2010 році.

Значення рядка 04.9 Декларації з податку на прибуток підприємства, що використовувалася як форма податкової звітності за перший квартал 2011 року, враховувалося при розрахунку значення рядка 06 цієї ж Декларації (скориговані валові витрати (04+/-05)), які в Декларації 1 позивачем задекларувало в сумі 2 814 грн. У складі скоригованих валових витрат відповідне від'ємне значення об'єкта оподаткування за попередній податковий рік безпосередньо впливало на розрахунок показника рядка 08 Декларації (об'єкт оподаткування (позитивний чи від'ємний) ((+/-03 - (+/-06) - 07) = 2 814 грн. - (2 814 грн. - 0) = 0. Саме у рядку 08 Декларації 1, позивачем відображався результат розрахунку значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року, який задекларовано позивачем - 0.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла аналогічного суду першої інстанції висновку, що за підсумками першого кварталу 2011 року від'ємне значення об'єкта оподаткування згідно поданої позивачем Декларації 1 - відсутнє.

Форма податкової декларації з податку на прибуток підприємства, що використовується платниками податку починаючи з другого кварталу 2011 року, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 28 лютого 2011 року №114.

При цьому, згідно Податкової декларації з податку на прибуток позивача за другий квартал 2011 року - ТОВ «Розвиток-21 сторіччя» до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС від 02.08.2011 року (надалі - Декларація 2), у рядку 06.6 «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за і квартал 2011 року) якої підлягає відображенню, зокрема, від'ємне значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року.

Тобто, у другому кварталу 2011 року до рядка 06.6 Декларації 2, підлягає перенесенню в повному обсязі від'ємне значення рядка 08 Декларації з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2011 року, який згідно вищезазначених Декларацій 1 та 2 по позивачу складає - 0.

Згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за третій квартал 2011 року - ТОВ «Розвиток-21 сторіччя» до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС від 07.11.2011 року (надалі - Декларація 3) у рядку 06.6 «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду від'ємне значення рядка 07 податкової декларації за попередній звітний (податковий період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за і квартал 2011 року) якої складає - 0.

Згідно Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за четвертий квартал 2011 року - ТОВ «Розвиток-21 сторіччя» до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС від 08.02.2012 року (надалі - Декларація 4) у рядку 06.6 «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за і квартал 2011 року) якої складає - 0.

Таким чином, згідно вищезазначених Декларацій 1-4, судом першої інстанції вірно досліджено обставини формування сум від'ємного значення, задекларованого позивачем, які за підсумками 2011 року становить - 0, тому висновки відповідача щодо порушення позивачем норм податкового законодавства є безпідставними та спростовуються матеріалами судової справи, а отже, відсутній факт завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у І кварталі 2012 року у розмірі 5 568 097,00 гривень, як таке, що виникло за результатами діяльності 2011 року.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 24 березня 2015 року)

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.