Справа № 1609/2а-5306/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2015 р. м. Київ К/800/5507/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого суддіМалиніна В.В.,
суддів Мойсюка М.І., Швеця В.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду міста Полтави від 3 вересня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2012 року у справі за позовом Військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати причини пропущення строку звернення до суду за захистом прав гр. ОСОБА_1 щодо оскарження дій суб`єкта владних повноважень поважними та відновити його; визнати дії відповідачів щодо зменшення у квітні 2011 року розміру грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, та розміру пенсії ОСОБА_2 ; зобов`язати Полтавський обласний військовий комісаріат видати нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , на посаді, яку він обіймав в день звільнення зі служби з урахуванням 15% надбавки за роботу з особовим складом та Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 15% надбавки до грошового забезпечення за роботу з особовим складом з травня 2011 року та провести доплату її різниці.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 3 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2012 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині надання Головному Управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для нарахування пенсії з урахуванням роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України до категорії «наземний склад авіації» протиправними. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 без урахування роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України до категорії «наземний склад авіації», що містяться в його пенсійній справі з 12.12.2011 року та провести виплату розміру недоплаченої пенсії ОСОБА_1 з 12.12.2012 року. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, один із відповідачів звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Інші учасники даного процесу письмових заперечень або доповнень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надали.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, проходив військову службу з 01.09.1965 року по 03.10.1991 року у збройних силах СРСР, та виключений із списків особового складу 444-го важкого бомбардувального авіаційного полку з 14.10.1991 року з посади старшини авіаційної ескадрильї.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідно до постанови від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" ІНФОРМАЦІЯ_2 була перерахована пенсія ОСОБА_1 з 1 січня 2008 року.

При перерахунку пенсії ОСОБА_1 до грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 1 січня 2008 року включена надбавка за роботу з особовим складом у розмірі 15 % посадового окладу, тобто в обсязі 100 % установленого розміру.

У квітні 2011 Полтавським обласним військовим комісаріатом направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 в яку включена надбавка за роботу з особовим складом в розмірі 7,5% посадового окладу, тобто 50% від їх розміру.

На підставі цієї довідки ГУ ПФУ у Полтавській області був здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 та розмір його пенсії зменшився.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій зазначили, що не включення в майбутньому посади яку в минулому обіймав позивач, в перелік посад наземних авіаційних спеціалістів, не змінює статус посади позивача як наземного авіаційного спеціалісту в момент виконання ним службових обов`язків. Тобто відповідачами протиправно звужено зміст поняття «наземного складу авіації», обмеживши його лише тими військовослужбовцями наземного складу авіації, які забезпечують безпеку польотів та яким відповідно сплачується надбавка за особливі умови служби.

З даними висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07.11.2007 року (у відповідній редакції) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 25 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України передбачено виплату надбавки військовослужбовцям за роботу з особовим складом в розмірі 15 %, додатком 26 - доплату за особливі умови служби в розмірі 10-15%.

Разом з тим, до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25 - 28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети (пункт 7 постанови).

Суди попередніх інстанцій визначивши за позивачем приналежність його посади, під час здійснення ним військової служби, до наземного складу авіації керувались лише рішенням комісаріату, який в 2008 році відніс його посаду до посад військовослужбовців наземного складу авіації, при цьому належним чином не дослідивши правомірності таких дій в розрізі чинного на той час законодавства, а також листа ПОВК від 296 квітня 2011 року № ФП-54634/1/692.

При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу перерахування відповідної пенсії (або її не виплати) позивачу з урахуванням зменшення в 2011 році або встановлення в 2008 році відповідних надбавок комісаріатом, вказаних вище, що свідчить на користь доводам скаржника про можливі безпідставні позовні вимоги щодо нього, які містять зобов`язальний характер, що також не досліджувалось судами попередніх інстанцій.

Згідно з вимогами статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів вважає, що справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції для з`ясування цих питань в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду міста Полтави від 3 вересня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2012 року у цій справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін
Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Швець