Справа № 810/6045/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6045/14 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року адміністративний позов ТОВ "Фоззі-Фуд" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено.

Своїм рішенням суд, зокрема, визнав протиправними та скасувати рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів про коригування митної вартості товарів №100270002/2014/000209/2 від 25 квітня 2014 року, №100270002/2014/000211/2 від 25 квітня 2014 року, №100270002/2014/000210/2 від 25 квітня 2014 року, №100270002/2014/000215/2 від 28 квітня 2014 року, №100270002/2014/000214/2 від 28 квітня 2014 року, №100270004/2014/000063/2 від 29 квітня 2014 року, №100270002/2014/000216/2 від 28 квітня 2014 року, №100270004/2014/000074/2 від 27 червня 2014 року, №100270004/2014/000072/2 від 27 червня 2014 року, №100270004/2014/000071/2 від 27 червня 2014 року, №100270004/2014/000073/2 від 27 червня 2014 року, №100270004/2014/000069/2 від 24 червня 2014 року, №100270004/2014/000068/2 від 24 червня 2014 року, №100270004/2014/000070/2 від 24 червня 2014 року, №100270004/2014/000081/2 від 17 липня 2014 року, №100270004/2014/000084/2 від 17 липня 2014 року, №100270004/2014/000077/2 від 11 липня 2014 року, №100270004/2014/000076/2 від 11 липня 2014 року, №100270004/2014/000078/2 від 11 липня 2014 року, №100270004/2014/000075/2 від 11 липня 2014 року, №100270004/2014/000082/2 від 17 липня 2014 року, №100270004/2014/000083/2 від 17 липня 2014 року.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій її скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач зареєстрований в якості юридичної особи Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 02 грудня 2002 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Основним видом діяльності Товариства є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Судом встановлено, що 27 лютого 2014 року між ТОВ «Фоззі-Фуд» та «NORES MARIN COMERCIAL, S.L.» (Іспанія) укладено договір (контракт) купівлі-продажу товарів №598 (риба свіжоморожена - Нототенію (Patagonotothen ramsayi/Nototenia HGT), країни виробництва Іспанія, виробник «NORES MARIN COMERCIAL, S.L.»), згідно якого продавець продає, а покупець купує продукцію в асортименті, кількості та за цінами, у відповідності до інвойсів, які є невід'ємною частиною контракту.

Ціни на товар встановлюються у інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукції, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження, витрат по митному оформленню вантажу в країні продавця. Валютою контракту є долар США. Загальна вартість контракту складає 1800000,00 доларів США (пункт 2 контракту).

Поставка по контракту здійснюється на умовах CIF/CFR Іллічівськ, Південний/Одеса, Україна, згідно Incoterms 2010 (пункт 3.1 контракту, з урахуванням додаткової угоди №3 від 19 червня 2014 року).

Продавець зобов'язаний надати покупцю наступні документи: інвойс, пакувальний лист, сертифікат якості, сертифікат походження, ветеринарний сертифікат, коносамент (пункт 7.1 контракту).

Оплата товару здійснюється таким чином: 20% вартості партії товару - протягом 14 календарних днів після отримання факсом копії проформи інвойса; 80% - за 10 днів до отримання товару покупцем, згідно пунктів 3.1 та 3.2 контракту і при умові надання повного комплекту документів, вказаних в розділі 7 контракту (крім оригіналів коносаменту) (пункт 8.1 контракту).

З метою митного оформлення імпортованого товару позивач 25 квітня 2014 року подав до Київської міжрегіональної митниці митні декларації: від 25 квітня 2014 року №100270004/2014/300039 (поставка 598_1), №100270004/2014/300040 (поставка 598_2), №100270004/2014/300038 (поставка 598_3), від 28 квітня 2014 року №100270004/2014/300137 (поставка 598_4), №100270004/2014/300144 (поставка 598_5), №100270004/2014/300171 (поставка 598_14), від 29 квітня 2014 року №100270004/2014/340237 (поставка 598_6,7,8,9,10,11,12,13), 27 червня 2014 року №100270004/2014/340863 (поставка 598_19), №100270004/2014/340862 (поставка 598_20), №100270004/2014/340859 (поставка 598_21), №100270004/2014/340860 (поставка 598_22), від 24 червня 2014 року №100270004/2014/340810 (поставка 598_23), №100270004/2014/340807 (поставка 598_24), №100270004/2014/340811 (поставка 598_25), від 11 липня 2014 року №100270004/2014/341001 (поставка 598_27), №100270004/2014/341003 (поставка 598_31), №100270004/2014/341002 (поставка 598_32), №100270004/2014/341004 (поставка 598_33), від 16 липня 2014 року №100270004/2014/341064 (поставка 598_26), №100270004/2014/341069 (поставка 598_28), №100270004/2014/341071 (поставка 598_29), №100270004/2014/341075 (поставка 598_30). із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну - за ціною договору (контракту).

Відповідач прийняв рішення про коригування заявленої митної вартості - №100270002/2014/000209/2 від 25 квітня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,40 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,83 долара США за кілограм); - №100270002/2014/000211/2 від 25 квітня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,40 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,83 долара США за кілограм); - №100270002/2014/000210/2 від 25 квітня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,40 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,83 долара США за кілограм); - №100270002/2014/000215/2 від 28 квітня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,40 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,83 долара США за кілограм); - №100270002/2014/000214/2 від 28 квітня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,40 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,83 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000063/2 від 29 квітня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,40 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,83 долара США за кілограм); - №100270002/2014/000216/2 від 28 квітня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,40 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,83 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000074/2 від 27 червня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000072/2 від 27 червня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000071/2 від 27 червня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000073/2 від 27 червня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000069/2 від 24 червня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000068/2 від 24 червня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000070/2 від 24 червня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000081/2 від 17 липня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000084/2 від 17 липня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000077/2 від 11 липня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000076/2 від 11 липня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000078/2 від 11 липня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000075/2 від 11 липня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000082/2 від 17 липня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм); - №100270004/2014/000083/2 від 17 липня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,26 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,37 долара США за кілограм), згідно з яким вартість за одиницю задекларованого товару митний орган визначив із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів.

Крім цього, Київською міжрегіональною митницею складено 22 картки відмови у прийняті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Не погоджуючись з такими рішеннями митного органу позивач звернувся до адміністративного суду та просив визнати протиправним та скасувати рішення Київської міжрегіональної митниці про коригування митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, до зазначених митних декларацій позивач додав пакет документів, що перелічені у графі 44 МД, необхідний для розмитнення товару, а саме: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародні автомобільні накладні (CMR); прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; документи, що підтверджують вартість перевезення товару; рахунки-фактури (інвойси); пакувальні листи; страхові поліси; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу; внутрішній договір складського зберігання; договори про перевезення; ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи; підтвердження законності вилучення водних біоресурсів із середовища їх існування або аналогічний документ; сертифікат відповідності; декларації виробника; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару; міжнародні ветеринарні сертифікати;сертифікат походження товару; резервну позицію; сертифікати якості; комерційні пропозиції.

За результатами розгляду поданих позивачем до митного оформлення документів, відповідачем було виявлено, що вони не містили всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а також містили розбіжності.

Відповідно до ч.3 статті 53 МКУ посадовою особою митного органу було запропоновано декларанту надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, про що декларант був повідомлений в електронному вигляді, а саме: платіжних та бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідних для ідентифікації ввезеного товару; інших документів (за бажанням декларанта); страхових документів та документів, що підтверджують вартість страхування; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митного органу ТОВ «Фоззі-Фуд» супровідним листом від 27 червня 2014 року №1219, 1222, 1220, 1221, від 24 червня 2014 року №1175, 1173, 1174 подало витребувані відповідачем додаткові документи стосовно задекларованих товарів, а саме: комерційну пропозицію від 29 травня 2014 року; прайс-листи від 29 травня 2014 року; експертні висновки ТПП №Ц-261, 260 від 26 червня 2014 року, №Ц-255 від 24 червня 2014 року.

Крім того, листами від 17 липня 2014 року №1284, 1283, 1282, 1281, від 11 липня 2014 року №1251, 1253, 1252, 1254, від 29 квітня 2014 року №903, від 28 квітня 2014 року №887, 885, 886, від 25 квітня 2014 року №872 позивачем повідомлено митний орган, що запитуванні у Товариства документи вже подавались останнім разом із митною декларацією, інші додаткові документи надати не має можливості.

Одержавши вказані вище документи, митний орган дійшов висновку про те, що вони не містили всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а також містили розбіжності. У зв'язку з цим, Київською міжрегіональною митницею були прийняті рішення №100270002/2014/000209/2; №100270002/2014/000211/2; №100270002/2014/000210/2; №100270002/2014/000215/2; №100270002/2014/000214/2; №100270004/2014/000063/2; №100270002/2014/000216/2; №100270004/2014/000074/2; №100270004/2014/000072/2; №100270004/2014/000071/2; №100270004/2014/000073/2; №100270004/2014/000069/2; №100270004/2014/000068/2; №100270004/2014/000070/2; №100270004/2014/000081/2; №100270004/2014/000084/2; №100270004/2014/000077/2; №100270004/2014/000076/2; №100270004/2014/000078/2; №100270004/2014/000075/2; №100270004/2014/000082/2; №100270004/2014/000083/2 про коригування митної вартості товарів за шостим (резервним) методом та складено картки відмови у прийнятті митних декларацій.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 МКУ передбачено, що декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Пунктом 2 (а) статті VII ГАТТ визначено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або на вартості аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2 (b) статті VII ГАТТ, під «дійсною вартістю» повинна розумітися ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до статті 54 МКУ контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України визначено перелік основних документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості товарів, а саме: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження заявлених відомостей позивачем було подано наступні документи: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами; міжнародні автомобільні накладні (CMR); прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; документи, що підтверджують вартість перевезення товару; рахунки-фактури (інвойси); пакувальні листи; страхові поліси; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу; внутрішній договір складського зберігання; договори про перевезення; ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи; підтвердження законності вилучення водних біоресурсів із середовища їх існування або аналогічний документ; сертифікат відповідності; декларації виробника; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару; міжнародні ветеринарні сертифікати;сертифікат походження товару; резервну позицію; сертифікати якості; комерційні пропозиції.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до вимог ч.3 статті 53 МКУ декларанта було зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, що передбачені статтею 53 МКУ.

Митний орган має право, здійснюючи перевірку та контроль щодо правильності визначення декларантом митної вартості, витребувати додаткові документи. При цьому митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання повинен надати, лише належні та необхідні документи, які об'єктивно будуть підтверджувати заявлену митну вартість, а не витребувані з формальних підстав.

Позивачем на запит митного органу було надано додатково: комерційну пропозицію від 29 травня 2014 року; прайс-листи від 29 травня 2014 року; експертні висновки ТПП №Ц-261, 260 від 26 червня 2014 року, №Ц-255 від 24 червня 2014 року.

За результатами розгляду відповідачем додатково наданих позивачем документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів, митним органом було виявлено ряд розбіжностей (неповні відомості), про що зазначено в оскаржуваних рішеннях.

Тому митну вартість вказаного товару було визначено митним органом за резервним шостим методом.

Згідно із пунктом 1 глави 1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Правила), затверджених наказом Мінфіну від 24 травня 2012 року № 598, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за № 883/21195, рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Рішення) - це закріплення результатів здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів як до, так і після їх випуску відповідно до вимог статей 54 і 55 Митного кодексу України.

Статтею 57 МКУ передбачені такі методи визначення митної вартості товарів: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 7, 8 статті 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Отже, при коригуванні митної вартості товарів митний орган послався на те, що документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари/у наданих документах містяться розбіжності; неподання декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу згідно вимог частин другої та третьої статті 53 Митного кодексу України/подання додаткових документів не у повному обсязі; у митного органу наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Разом з цим, відповідач не повідомив суду жодних обставин та не надав доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано заяви на визнання митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості від 25 квітня 2014 року №100270002/2014/000209/2, №100270002/2014/000211/2, №100270002/2014/000210/2 і від 28 квітня 2014 року №100270002/2014/000215/2, №100270002/2014/000214/2, №100270002/2014/000216/2.

Митний орган вказав на недотримання вимог щодо терміну їх подання та, як наслідок, без її розгляду по суті, зазначив про неможливість врахування таких документів як підстави для перегляду оскаржуваних рішень про коригування митної вартості. При цьому, згідно поданих представниками позивача документів, відповідні заяви направлені засобами поштового зв'язку із дотриманням 80-денного строку для подання додаткових документів; доказів порушення такого строку - митним органом не подано.

Таким чином, відповідачем не доведено дотримання ним положень ч.9 статті 55 Митного кодексу України. Це ж стосується і заяви про визнання митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості від 27 червня 2014 року №100270004/2014/000074/2, №100270004/2014/000072/2, №100270004/2014/000071/2, №100270004/2014/000073/2; від 24 червня 2014 року №100270004/2014/000069/2, №100270004/2014/000068/2, №100270004/2014/000070/2, яка повернулася позивачу у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

В своїй апеляційній скарзі відповідач наголошував, що у поданих товариством документах відсутні відомості про вартість продукції, тари, термоусадочної упаковки, маркування, навантаження, витрат, пов'язаних із митним оформленням товару в країні продавця, з урахуванням яких сформовано ціну оцінюваного товару. Слід зазначити, що в п. 2.1 контракту № 598 вказано (не чому наголошувалося і самим апелянтом), що ціна товару включає вартість упаковки, маркування товару, завантаження та фрахт, витрати на митне оформлення вантажу в країні продавця. Тому, колегія суддів погоджується із доводами позивача та суду першої інстанції про те, що такі витрати не можуть бути підтверджені документально, оскільки відповідних документів не існує, бо продавець заклав вартість понесених суміжних витрат у вартість безпосередньо товару, реалізованого позивачу. Тобто, такі витрати не повинні додатково включатися до контрактної вартості, а митний орган фактично вимагав калькуляцію на товар без наявності підстав для цього.

Крім того, митний орган наголошує, що він мав право вимагати від позивача прайс-листи, оскільки серед наданих документів відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Однак, прайс-лист може вимагатись лише у разі встановлення розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, в основних документах, до яких він не відноситься. Проте, орган доходів і зборів не довів його невідповідності по змісту і суті загальноприйнятій практиці щодо оформлення такого документа.

Стосовно зауважень відповідача до оформлення платіжного доручення №14018 від 5 березня 2014 року, то суд першої інстанції вірно зазначив, що на такому документі наявна відмітка банку про переказ коштів, перевірка правильності заповнення реквізитів платіжного доручення належить до компетенції відповідного банку, у такому дорученні зазначено дату і номер контракту, а також номери проформ-інвойсів, - тому, зважаючи, що таким платіжним документом здійснено перерахування саме передоплати (за умовами договору у розмірі 20%), враховуючи наявні у ньому відомості для ідентифікації проплати стосовно досліджуваних поставок, обставини щодо такого платіжного доручення, вказані митницею, не вплинули на можливість визначення митної вартості за ціною договору.

Таким чином, та обставина, що в митного органу є інформація про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Отже, посилання відповідача на наявність неточностей (розбіжностей) у поданих документах колегією суддів відхилено як такі, що спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що позивачем дотримані всі умови, встановлені законодавством, висновки відповідача щодо не підтвердження позивачем заявленої митної вартості зроблені на припущеннях, а позивачем були надані митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості як при поданні митної декларації, так і додатково витребувані, надання яких було обов'язковим.

Таким чином, вірним є рішення суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Мін доходів - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.