Справа № 1216/44/12
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2015р. м. Київ К/800/13420/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого суддіМалиніна В.В.,
суддів Мойсюка М.І., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області на постанову Марківського районного суду Луганської області від 25 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дії неправомірними та зобов'язання відновити нарахування та виплату пенсії за втрату годувальника.

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 25 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2013 року позов задоволено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу, які надійшли до Вищого адміністративного суду України просить її залишити без задоволення, а оскаржувані нею рішення без змін.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що листом від 05.03.2012 року (вих. № 756/02-38) відповідач повідомив позивача про припинення йому раніше призначеної пенсії з 11.12.2000 року (розпорядження № 105745 від 21.12.2000 року), як інваліду ІІ групи загального захворювання, по втраті годувальника (на момент смерті знаходився на отриманні батька як інвалід), оскільки він став інвалідом в 21 рік.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, з чим погоджується колегія суддів, що правових підстав у відповідача для припинення виплати пенсії позивачу у зв'язку з втратою годувальника не було.

Статтею 9 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058) встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг. Згідно з частиною першою зазначеної статті відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, та зміна її розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Так, зокрема, відповідно до частини першої статті 37 Закону 1058 пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї призначається в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника.

Право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника закріплено, зокрема, статтею 36 Закону № 1058, до числа осіб яких відноситься позивач, а відтак відповідачем безпідставно було позбавлено права на її отримання.

На вірність вказаним висновкам слугують також прийняті рішення судів, які наявні в матеріалах справи, зокрема постанова Макарівського районного суду Луганської області від 20.07.2012 року (залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року) та ухвала Вищого адміністративного суду від 04 лютого 2009 року, які в розумінні статті 72 КАС України мають приюдиційне значення для розгляду та вирішення даної справи, що було враховано судами попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Марківського районного суду Луганської області від 25 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Швець