Справа № 308/3869/14-а
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 8644/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської обласної ради на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2014 року про закриття провадження у справі № 308/3869/14-а за позовом Прокурора м. Ужгорода в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради та Закарпатського обласного музично-драматичного театру до Ужгородської міської ради та ПП ОСОБА_1 про визнання рішення незаконним, аукціону та договору купівлі-продажу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2011 року Прокурор м. Ужгорода в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради та Закарпатського обласного музично-драматичного театру звернувся в суд з позовом до Ужгородської міської ради та ПП ОСОБА_1 в якому просив визнати недійсним аукціон з продажу земельної ділянки розміром 0,2000 га. для комерційної діяльності в АДРЕСА_1 від 26.10.2009 року; договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,2000 га. для комерційної діяльності в АДРЕСА_1 від 26.10.2009 року. Забезпечити позовні вимоги шляхом накладення заборони на подальше відчуження земельної ділянки розміром 0,2000 га. для комерційної діяльності в АДРЕСА_1.

27 вересня 2011 року ПП ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі № 2а-2635/11.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2011 року клопотання ПП ОСОБА_2 задоволено частково, а провадження у справі закрито, мотивуючи тим, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Суд першої інстанції роз'яснив, що позивачу слід звернутися в господарський суд Закарпатської області.

Закарпатським обласним музично-драматичним театром та прокуратурою м. Ужгорода подано апеляційні скарги на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 27.09.2011 року про закриття провадження у справі.

Львівським апеляційним адміністративним судом розглянуто апеляційні скарги Закарпатського обласного музично-драматичного театру та прокуратури м. Ужгорода та винесено ухвалу, якою задоволено апеляційні скарги та скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2011 року про закриття провадження по справі. Справу скеровано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для продовження розгляду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2014 року провадження у справі за позовом Прокурора міста Ужгорода в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради та Закарпатського обласного музично-драматичного театру до Ужгородської міської ради та ПП ОСОБА_1 про визнання рішення незаконним, аукціону та договору купівлі-продажу недійсним закрито.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції Закарпатською обласною радою подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2014 року № 308/3869/14-а, та направити справу для продовження розгляду суду першої інстанції.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала адміністративного суду з того самого спору і між тими самими сторонами, суд закриває провадження у справі, оскільки справу вже вирішено судом.

Тому, апелянт вважає, що ця підстава може застосовуватися, якщо набрало законної сили судове рішення у тотожній адміністративній справі, проте не в господарській справі.

Представники прокуратури м. Ужгорода в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, Закарпатського обласного музично-драматичного театру та Ужгородської міської ради в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), Конституційний Суд України з'ясував поняття "інтереси держави".

Відповідно "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень,

Положення пунктів "а", "б", "в", "г" ст. 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Отже, у вищезазначеному рішенні Конституційного Суду України чітко визначено, що при прийнятті рішення про розпорядження конкретно визначеною земельною ділянкою, орган місцевого самоврядування виступає як суб'єкт владних повноважень, а спір з оскарження такого рішення є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Взявши до уваги вищенаведене норму Кодексу, суд апеляційної інстанції вважає, що так як стороною у справі є Закарпатська обласна рада, то даний спір за предметною підсудністю належить окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду як адміністративному.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі оскільки аналогічний позов розглянуто господарським судом , так як підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала адміністративного суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Отже, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими, що породжує висновок про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду слід скасувати і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 199, 205 ч.3, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Закарпатської обласної ради задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2014 року про закриття провадження по справі № 2а-2635/11 скасувати.

Справу № 2а-2635/11 скерувати до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню до Вищого адміністративного суду України не підлягає.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 24 березня 2015 року.