Справа № 756/2482/15-а
Суддя: Камбулов Д. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26.03.2015 Справа № 756/2482/15-а
Провадження №2-а/756/105/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Камбулов Д.Г., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, отримує пенсію за віком.

В 2011 році позивачка звернулася до відповідача з заявою, в якій просила надати розрахунок пенсії, на яке отримала відповідь із доданими розрахунками пенсії, страхового стажу, заробітної плати, а також розрахунок заробітку для обчислення пенсії. Ознайомившись з розрахунком зрозуміла, що виплата пенсії їй проведена з порушенням цілої низки положень нормативно-правових актів, що призвело до заниження рівня її пенсії з вини відповідача.

28.01.2015 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії, на що отримала відмову.

Вважає, що відповідач порушує її права на отримання пенсії в повному обсязі, оскільки при проведенні пенсійних виплат не враховуються і не беруться до уваги фактичні дані матеріалів її пенсійної справи, у зв'язку з чим розмір пенсії значно менший від того, який їй належить за законом.

А саме відповідачем при обрахунку коефіцієнта страхового стажу не враховано період перебування її в академічній відпустці з 31.03.1978 року по 11.02.1979 року. Неправомірно не враховано період її роти в МСП «СТІВ» з 01.06.1992 року по 31.12.1994 року при обрахунку коефіцієнта страхового стажу. При розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати неправомірно не взято для підрахунку показник рівня заробітної плати за період з 01.01.1982 по 31.12.1986 року на рівні «0,0000». При розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати неправомірно враховано період перебування позивачки на обліку, в Оболонському районному центі зайнятості (з 28.03.2003 по 12.03.2004 року). Неправомірно включає показник доходу позивача за період січень-лютий 2003 року в розрахунок індивідуального коефіцієнта заробітної плати.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 19 Конституції України, п.1, ч.1 ст.18 КАС, ст. 11, 24, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 56, 62, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2.4 інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року просить постановити рішення, яким визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку коефіцієнта страхового стажу позивачки. здійсненні перерахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати позивачки та здійсненні перерахунку належної до виплати позивачці пенсії. Зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачці пенсії з урахуванням: перерахунку коефіцієнта страхового стажу позивачці з урахуванням періоду перебування в академічний відпустці з 31.03.1978 року по 11.02.1079 року та періоду роботи в МСП «СТІВ» з 01.06.1992 року по 31.12.1994 року; перерахунку коефіцієнта заробітної плати, без урахування періоду до 01.07.2000 року та без врахування періоду з 01.01.2003 по 27.02.2003 і періоду перебування в Оболонському районному центрі зайнятості з 28.03.2003 р по 12.03.2004 року. Зобов'язати відповідача виплатити позивачці компенсацію в розмірі невиплаченої частини пенсії за період починаючи з 17 травня 2012 року з урахуванням індексації грошових доходів та компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

У відповідності з вимогами ст.183-2 КАС України, дана справа розглядається судом в порядку скорочено провадження.

Представником відповідача у встановлений строк були подані заперечення в яких просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а отже не підлягають задоволенню.

За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, оцінивши повідомлені позивачем обставини, враховуючи достатність наявних матеріалів, вважаю можливим ухвалити судове рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, та вважаю правильним прийняти рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва з 17.05.2012 року та отримує пенсію за віком згідно Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 4 ст. 24 згаданого Закону визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом «д» ст. 56 Закону України „Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Питання надання академічних відпусток, станом на 31.03.1978 р., регулювалося Інструктивно-методичними вказівками „Про порядок надання академічних відпусток студентам вищих та учням середніх спеціальних закладів освіти за медичними показниками".

Абзацом 2 загальної частини вказаного Порядку визначено, що академічна відпустка - це перерва у навчанні, право на яку студент отримує у випадку зниження працездатності внаслідок порушень функцій організму, які зумовлені гострим захворюванням, що потребують тривалого відновлювального лікування; загостреннями хронічних захворювань або частим захворюванням (понад один місяць за семестр); аналогічними дефектами, які не дають змоги провести відновлювальне лікування під час навчання. Таким чином час перебування в академічній відпустці часом навчання не вважається.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, а також особи, які перебувають у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами. Вказана норма набула законної сили з 14.05.2013 р.

До 14.05.2013 року перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та народженням дитини до страхового стажу не зараховується і часом навчання не вважається.

Таким чином, позовні вимоги щодо включення періоду з 31.03.1978 р. по 11.02.1979 р. у загальний трудовий стаж позивачки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до абзацу 3 п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої, Наказом Міністерства праці України N 58 від 29.07.1993 року записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З заперечень відповідача вбачається, що запис трудової книжки позивача № 9, що в графі 4, запис зроблений іншою ручкою, ніж в інших графах відповідного запису (до і після), ще й почерком, що відрізняється. Відповідно до п. 2.6. Порядку визначено, що в разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Вказаний факт дає підстави вважати даний запис виправленням. У випадку виправлення відомостей поряд з такими виправленням обов'язковий запис „виправленому вірити" з відповідною засвідчувальною печаткою. В записі № 9 трудової книжки позивача в графі 4 відповідний запис відсутній.

Довідку для підтвердження трудового стажу в разі неточності записів, передбачену на такий випадок Постановою КМУ „Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 позивачем відповідачу не надавалась. При цьому позивач належним чином повідомлявся відповідачем про можливість надання такої довідки.

Оскільки відповідно ст. 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, стаж позивачки з 01.06.1992 р. по 31.12.1994 р. зарахуванню до загального стажу не підлягає.

Відповідно до ч..1 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Вказана норма визначає два випадки надання такої довідки, при цьому в першому випадку така довідка може надаватись, а в другому вона є обов'язковою, оскільки абзац 3 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини (У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж) період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Страховий стаж позивача з 1 липня 2000 року становить 45 місяців (відповідно до даних персоніфікованого обліку). Загальний стаж позивача відповідно до записів трудової книжки складає 25 років, 11 місяців,12 днів. Тому, довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв для позивачем обов'язково має бути надана.

Однак, така довідка позивачем не надавалась, тому відповідачем правомірно врахована заробітна плата позивача з 1 липня 2000 року (за 45 місяців) на підставі даних персоніфікованого обліку та заробітна плата (за 60 місяців) до 1 липня 2000 року (з 01.01.1982 по 01.07.2000) у нульовому розмірі в зв'язку з відсутністю даних про таку заробітну плату.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

При обчисленні пенсії позивачці проведено автоматично оптимізацію місяців страхового стажу з найневигіднішою заробітною платою в обсязі 10% страхового стажу (31 місяць) з 01.06.1984р по 31.12.1986 р., що підтверджується розрахунком заробітку з відповідними відмітками. За проведенням оптимізації письмово позивачка до відповідача не зверталась. Пенсія позивачу призначена на підставі наявних даних у розмірі мінімальної пенсії за віком, що підтверджується відповідним протоколом.

Частина 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частина 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003р. № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. Ч.2 Порядку передбачено, що до об'єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема: соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму. Тому і пенсія позивачки індексації не підлягає.

З огляду на викладене, вважаю, що у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачці, та приймає рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії у повному обсязі заявлених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями статей ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.8, 9, 11, 128, 159, 160-163, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д.Г.Камбулов