Справа № 813/6921/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 876/15444/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова, в якому просить визнати неправомірною та скасувати податкову вимогу відповідача від 13.05.2013 року №63-19 про сплату боргу в розмірі 26 792,03 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що позивачем було подано декларацію про майновий стан за 2011 рік, в якій останній самостійно визначив суму податку з доходів з фізичних осіб у сумі 26792,03 грн. Таким чином, у зв'язку з несплатою платником податків узгодженого грошового зобов'язання у визначені ПК України строки, податковий орган на підставі пп. 59.1 ст.59 ПК України правомірно скерувала на адресу позивача податкову вимогу від 13.05.2013 року №63-19 про сплату податкового боргу. Станом на день розгляду справи, сума податкового зобов'язання є узгодженою та у встановлені строки не сплаченою, тобто визнається сумою податкового боргу.

Крім того, суд першої інстанції вказує на те, що доказів підтвердження фактично здійснених протягом звітного податкового року витрат, зокрема суми коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім'ї першого ступеня споріднення, який не одержує заробітної плати до податкового органу позивач не надав. Окрім того, позивачем в декларації про майновий стан за 2011 рік не зазначено реквізитів відповідних платіжних та/або розрахункових документів в колонці «Реквізити документів, які підтверджують витрати» додатка 6 «Перелік сум витрат», що включаються до складу податкової знижки згідно із ст. 166 ПК України. Таким чином, ДПІ правомірно відмовлено позивачу в нарахуванні податкової знижки за наслідками звітного податкового 2011 року, за навчання доньки ОСОБА_2

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що ним було подано до ДПІ декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік. Проте, всупереч вимогам чинного законодавства, ДПІ протиправно відмовила в нарахуванні позивачу податкової знижки за наслідками звітного податкового 2011 року, за навчання доньки ОСОБА_2

Стверджує, що квитанції за навчання доньки ОСОБА_2 ним було надіслано на адресу податкової рекомендованим листом. За розрахунками сума податкової знижки майже дорівнювала доходу, яку він отримав за часткове списання кредиту. За таких обставин повинно було відбутися корегування податкової декларації з врахуванням суми знижки і нарахування для сплати суми боргу.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційноїінстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 було подано декларацію про майновий стан за 2011 рік, в якій останній самостійно визначив суму податку з доходів з фізичних осіб у сумі 26792,03 грн.

У зв'язку з несплатою платником податків узгодженого грошового зобов'язання у визначені ПК України строки, Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова скерувала на адресу ОСОБА_1 податкову вимогу від 13.05.2013 року №63-19 про сплату податкового боргу.

У відповідності до пп.166.1.1 п.166.1 ст. 166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року. Згідно п.166.1.2 п.166.1 ст. 166 ПК України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

В силу пп.14.1.170 п.14.1 ст. 14 ПК України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України встановлено, що до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). При цьому в зазначених документах обов'язково має бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Згідно вимог пп. 166.2.2 п. 166.2 ст. 166 ПК України оригінали зазначених документів не надсилаються органу ДПС, але підлягають зберіганню платником податку протягом строку давності, встановленого Податковим кодексом.

Відповідно до пп. «в» п. 176.1 ст. 176 ПК України на вимогу органу ДПС та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

За підсумками звітного 2011 р. платники податків, які бажають скористатися своїм законним правом на отримання податкової знижки, повинні до 31.12.2012 р. подати податкову декларацію до податкового органу за місцем своєї реєстрації, визначеного згідно із законодавством.

Реквізити відповідних платіжних та розрахункових документів, що включаються до складу податкової знижки, зазначаються в колонці «Реквізити документів, які підтверджують витрати» додатка 6 «Перелік сум витрат, що включаються до складу податкової знижки згідно зі ст. 166 розділу IV Податкового кодексу України» податкової декларації.

Підпунктом 166.3.3 п. 166.3 ст. 166 ПК України передбачено, що платник податку має право включити до податкової знижки в зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень п. 164.6 ст. 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати, зокрема суму коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім'ї першого ступеня споріднення, який не одержує заробітної плати. Така сума не може перевищувати розміру доходу, визначеного в абзаці першому пп. 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 цього Кодексу, в розрахунку на кожну особу, яка навчається, за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року.

З аналізу вказаних правових норм апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, може бути підтверджена відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача).

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази доказів підтвердження фактично здійснених протягом звітного податкового року витрат, зокрема суми коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім'ї першого ступеня споріднення, який не одержує заробітної плати до податкового органу позивач не надав.

Також, позивачем в декларації про майновий стан за 2011 рік не зазначено реквізитів відповідних платіжних та/або розрахункових документів в колонці «Реквізити документів, які підтверджують витрати» додатка 6 «Перелік сум витрат», що включаються до складу податкової знижки згідно із ст. 166 ПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що податковим органом правомірно відмовлено позивачу в нарахуванні податкової знижки за наслідками звітного податкового 2011 року, за навчання доньки ОСОБА_2

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового Кодексу встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

В силу п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до вимог ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо контролюючий орган, що визначив суми грошового зобов'язання платника податків, не є органом державної податкової служби, такий контролюючий орган надсилає відповідному органу державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого орган державної податкової служби надсилає податкову вимогу.

Враховуючи, що позивачем подано декларацію про майновий стан за 2011 рік, в якій останній самостійно визначив суму податку з доходів з фізичних осіб у сумі 26792,03 грн., тому вимога Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова від 13.05.2013 року №63-19 про сплату податкового боргу в розмірі 26 792,03 грн. відповідає законодавству, прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року у справі №813/6921/13-а за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник