Справа № 2а-5681/11/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р. Справа № 68662/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Проектно-технологічний центр «Агрософт» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2011 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Проектно-технологічний центр «Агрософт» до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство (ВАТ) «Проектно-технологічний центр «Агрософт», яке відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» було перейменоване у Приватне акціонерне товариства (ПрАТ) «Проектно-технологічний центр «Агрософт», звернулось до суду з позовами до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова, яким просило скасувати рішення відповідача від 04.05.2011 року № 105 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що обов'язок щодо сплати єдиного внеску за січень, лютий і березень 2011 року позивач виконав у повному обсязі, однак несвоєчасно з порушенням строку, встановленого ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Саме на цій підставі відповідач відповідно до вимог ст. 25 цього Закону прийняв оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій і нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Твердження позивача про безпідставність накладення штрафних санкцій у разі відсутності основної суми боргу, на думку суду, є безпідставними і не відповідають нормам даного Закону.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до положень ст. ст. 13, 25, 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та п. п. 2.2-2.4 Положення про управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску застосовуються лише у випадку, коли виникла недоїмка і територіальний орган Пенсійного фонду виявив її, попередив про це платника єдиного внеску і такий платник сплачує недоїмку із застосуванням штрафу. Однак ВАТ «Проектно-технологічний центр «Агрософт» самостійно сплатило страхові внески, тому відповідач мав право нарахувати пеню за несвоєчасну сплату, якщо її не було сплачено. Крім того, застосування штрафних санкцій є правом, а не обов'язком територіальних органів Пенсійного фонду і відповідальні працівники цих органів не несуть відповідальності за незастосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 4, 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ВАТ «Проектно-технологічний центр «Агрософт» є платником єдиного внеску та зобов'язане своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати такий внесок.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначено ст. 9 даного Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 року за № 994/18289.

Частиною 8 ст. 9 цього Закону встановлено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з п. 1 ч. 10 та ч. 5 цієї статті у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки Пенсійного фонду днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду.

Сплата єдиного внеску здійснюється виключно у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкриті в органах Державного казначейства України для його зарахування.

А частиною 11 даної статті передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

При цьому, згідно з частиною 12 цієї статті Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Аналогічні положення містяться і в зазначеній вище Інструкції, зокрема, згідно з пп. 4.3.6 нараховані за відповідний базовий звітний період суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Отже, відповідно до вимог наведених вище норм суми єдиного внеску, нараховані за звітний період, платник такого внеску зобов'язаний перерахувати на рахунок Пенсійного фонду України до 20 числа місяця, наступного за звітним.

При цьому, фінансовий стан платника страхових внесків не звільняє його від сплати внеску, нарахування пені та застосування фінансових санкцій.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч. 10, п. 2 ч. 11 цієї статті на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску Територіальний орган Пенсійного фонду накладає на платника штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

А згідно з ч. 14 даної статті про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа територіального органу Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Як встановив суд, відповідно до звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за січень, лютий та березень 2011 року, ВАТ «Проектно-технологічний центр «Агрософт» самостійно нарахувало єдиний внесок в розмірі 9538,35 грн., 8639,68 грн. і 8795,46 грн. відповідно (всього 26973,49 грн.).

Зазначені суми позивач сплатив в повному обсязі, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: за січень 2011 року - від 18.03.2011 року № № 43-45 на суми 8650,00 грн., 48,00 грн. і 840,00 грн. відповідно; за лютий 2011 року - від 18.04.2011 року № № 65-69 на суми 8,28 грн., 137,49 грн., 153,00 грн., 780,00 грн. і 7800,00 грн. відповідно; за березень 2011 року - від 06.05.2011 року № № 88, 89 на суми 8100,00 грн. і 800,00 грн. відповідно.

Таким чином, як вбачається із зазначених документів, суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за січень, лютий та березень 2011 року ВАТ «Проектно-технологічний центр «Агрософт» сплатило з порушенням граничного строку, встановленого зазначеними вище правовими нормами, а саме після 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, чого позивач не заперечує.

В свою чергу Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова встановивши, що зазначені вище суми єдиного внеску були сплачені позивачем з порушенням таких строків, винесло рішення від 04.05.2011 року № 105, яким за несвоєчасну сплату єдиного внеску за січень-березень 2011 року застосувало до ВАТ «Проектно-конструкторський центр «Агрософт» штрафні санкції у розмірі 10% від суми прострочення 1803,27 грн. та нарахувало пеню в сумі 477,41 грн.

При цьому, колегія суддів вважає, що несвоєчасна сплата страхувальником єдиного внеску, тобто сплата після закінчення граничного строку, встановленого законодавством, є достатньою правовою підставою для застосування до такого платника штрафних санкцій і нарахування пені залежно від суми внеску і терміну прострочення.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення, Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова діяло виключно на підставі, у спосіб, в порядку та в межах повноважень, що визначені законодавством, а доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку суду першої інстанції про правомірність цього рішення, і, крім цього, дані доводи є довільним та помилковим тлумаченням норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Положення про управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року за № 442/6730.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Проектно-технологічний центр «Агрософт» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2011 року у справі № 2а-5681/11/1370 за позовом Приватного акціонерного товариства «Проектно-технологічний центр «Агрософт» до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова про скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький