Справа № 2а-5432/09/2270/4
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2015р. м. Київ К/9991/61047/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника відповідача Ковальчука В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (правонаступника Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому)

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2011

у справі № 2-а-3432/09/2270/4

за позовом Приватного малого підприємства «Перемога»

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2011, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Хмельницькому №/0/9102 від 24.10.2008. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Хмельницькому №/1/9242 від 28.10.2008 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2008 року в сумі 95459,00 грн. В задоволенні решти позову відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняття в цій частині нового рішення про відмову в позові, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, заперечення касаційної скарги відповідача стосуються виключно висновків судів попередніх інстанцій про протиправність податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Хмельницькому №/0/9102 від 24.10.2008 та №/1/9242 від 28.10.2008 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2008 року в сумі 95459,00 грн.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення №/1/9242 від 28.10.2008, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2008 року на загальну суму 217727,00 грн. стали висновки акта №9157/23-3/21345281 від 26.09.2008 виїзної позапланової перевірки про порушення позивачем вимог п.1.8 ст.1, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.7.1 та пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» у зв?язку з віднесенням до податкового кредиту травня 2008 року податку на додану вартість по операціях з придбання від ТОВ «Укрпродторг», ПП ОСОБА_3, ТОВ «Згар» кукурудзи та ячменю, і від ДТГО «Південно-Західна залізниця» послуг з залізничних перевезень вантажів, які фактично не здійснювались.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення №/0/9102 від 24.10.2008, яким позивачу зменшену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2008 року на загальну суму 19419,00 грн. стали висновки акта виїзної позапланової перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2008 року №9702/23-3/21345281 від 14.10.2008 про порушення позивачем вимог пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.7.1, пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» внаслідок безпідставного віднесення до податкового кредиту у червні 2008 року податку на додану вартість по операціях з придбання від ТОВ «Комбікормовий завод» м.Старокостянтинів, ЗАТ «Катюжани зерно», ФГ «Явір» і ДТГО «Південно-західна залізниця» товару та послуг, які фактично не здійснювались.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судами повно встановлені обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Абзацами першим, другим підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинним на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

При цьому законодавцем, безумовно, презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податку на включення сум податку до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем було укладеного ряд договорів купівлі-продажу, зокрема, у травні 2008 року: №11 від 12.05.2008 з ТОВ «Укрпродторг» щодо придбання кукурудзи урожаю 2007 року в кількості 227,815 тон загальною вартістю 267046,90 грн. та №1 від 20.05.2008 з ПП ОСОБА_3 щодо придбання кукурудзи в кількості 168385 кг загальною вартість 212165,10 грн.

Виконання зазначених договорів підтверджується виданими ТОВ «Укпродторг» видатковою накладною №УП-0000063 від 22.05.2008, податковою накладною №65 від 22.05.2008, копією листа ТОВ «Укпродторг» № 30 від 21.05.2008, копією довіреності ТОВ «Укпродторг» №428181 від 21.05.2008 року, договором з Старокостянтинівським комбікормовим заводом №4 від 22.05.2008 про приймання, очистку, усушку, зберігання та відвантаження зерна, довідкою ДПІ в місті Хмельницькому № 9278/23-3/31536722 від 30.09.2008 про результати невиїзної документальної позапланової перевірки ТОВ «Укпродторг» з питань взаємовідносин з МПМ «Перемога» та письмовими поясненнями ТОВ «Укпродторг» №1 від 10.08.2008, надісланими на запит суду; за операціями з ПП ОСОБА_3 підтверджується договором з ТОВ «Комбікормовий завод» м. Старокостянтинів, податковою накладною №7 від 22.05.2008, накладною №7 від 22.05.2008, копією заявки ПП ОСОБА_3 від 21.05.2008 про переоформлення кукурудзи, копією довіреності, виданої ПП ОСОБА_3 №443285 від 21.05.2008, відповіддю Старокостянтинівського комбікормового заводу №72 від 18.09.2009 наданою на запит суду, довідкою ДПІ в місті Хмельницькому №9340/23-3/НОМЕР_1 від 02.09.2008 про результати невиїзної документальної позапланової перевірки ПП ОСОБА_3 з питань взаємовідносин з МПМ «Перемога». Оплата товару позивачем проведена в повному обсязі.

Крім того, позивачем до складу податкового кредиту у травні 2008 року віднесено податок на додану вартість у сумі 12256,00 грн. по операціях з придбання послуг у ДП «Вінниця транс прилад», Хмельницької обласної хлібної інспекції, Хмельницької торгово-промислової палати, ТОВ «Агрос-КНК» факт надання яких підтверджується податковими та видатковими накладними, актами приймання-здачі виконаних робіт, рахунками на оплату робіт та послуг, вантажно-митними деклараціями. Необхідність придбання зазначених послуг обумовлена діяльністю позивача з оптової торгівлі зерновими культурами за межі митної території України, що спростовує висновки відповідача про непов?язаність зазначених послуг з господарською діяльністю позивача.

Щодо формування податкового кредиту у червні 2008 року, то судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту включено податок на додану вартість в сумі 4985,00 грн., у т.ч. 1091,00 грн. по податковій накладній за березень 2008 року, по операціях з придбання від ЗАТ «Котюжани зерно» послуг із зберігання та відвантаження зерна. Факт надання послуг підтверджується податковими накладними №35 від 31.03.2008, №13 від 06.06.2008, № 12 від 02.06.2008, відповідними актами здачі-приймання виконаних робіт щодо зберігання зерна ячменю, щодо зберігання і відвантаження зерна, щодо зважування вагонів, рахунком на оплату послуг із збереження зерна ячменю, копіями складських квитанцій на ячмінь 1 та 3 класу, відповіддю ЗАТ «Котюжани зерно» наданою на запит суду, довідками Мурованокуриловецького відділення Барської МДПІ № 198-23/02 від 05.02.2009 та №1977-23/02 від 30.09.2008 про результати невиїзної документальної перевірки ЗАТ «Котюжани зерно» з питань правових відносин з ПМП «Перемога».

У червні 2008 року позивачем віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 3733,00 грн. за операціями з придбання від ФГ «Явір» ячменю. Реальність зазначених операцій підтверджується дослідженими судами попередніх інстанцій накладною № 002 від 04.06.2008 і податковою накладною №5 від 04.06.2008 на загальну суму 22399,0 грн., в тому числі ПДВ в сумі 3733,17 грн.Факт передачі ячменю в кількості 17,23 тони від ФГ «Явір» до позивача на складі ЗАТ «Котюжани зерно» підтверджується актами приймання передачі товару від 03.06.2008 у, підписаними позивачем, ФГ «Явір» та ЗАТ «Котюжани зерно», складськими квитанціями на зерно, відповіддю ЗАТ «Котюжани зерно» №19 від 23.09.2009 наданою на запит суду, довідкою Могилів-Подільської ОДПІ №15914/23-105 від 26.11.2008 про результати виїзної документальної позапланової перевірки ФГ «Явір» з питань правових відносин ПМП «Перемога», прибутковим касовим ордером.

Також у червні 2008 року позивачем віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 1515,00 грн. за операцією з надання послуг погрузки зерна у вагон, наданих ТОВ «Комбікормовий завод», реальність яких підтверджується договором про приймання, очистку, усушку, зберігання та відвантаження зерна від 22.05.2008 з ТОВ «Комбікормовий завод» за умовами якого останнє зобов?язане відгрузити сільськогосподарську продукцію уповноваженій особі позивача, рахунком №СФ-0000247 від 22.05.2008 на загальну суму 9095,17 грн., у тому числі ПДВ - 1515,00 грн., актом 0здачі-приймання робіт з погрузки кукурудзи у вагон, довідкою Старокостянтинівської ОДПІ №/23-00686960 від 05.02.2009 за результатами невиїзної документальної перевірки ТОВ «Комбікормовий завод» з питань правових відносин з ПМП «Перемога».

Правильними є і висновки судів попередніх інстанцій про правомірність формування позивачем у червні 2008 року податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 8333,00 грн. за операціями з придбання у ДТГО «Південно-західна залізниця» послуг з залізничних перевезень, факт надання яких підтверджується дослідженими судами попередніх інстанцій зовнішньоекономічними контактами, укладеними позивачем у березні-травні 2008 року, вантажними митними деклараціями за травень-червень 2007 року.

Не можуть бути підставою для інших висновків доводи відповідача про нікчемність вищезазначених правочинів, оскільки наявність умислу та обставини щодо виконання угод, стосовно дійсності яких виник спір, сходять до предмету доказування в судовому процесі, зокрема, до таких доказів належить обвинувальний вирок, який набрав законної сили, що підтверджував би факт ухилення від сплати податків конкретними посадовими особами суб'єктів господарської діяльності за наслідками виконання оспорюваних угод. Однак доказів постановлення вироків, які б містили в собі встановлені судом об'єктивні дані про нікчемність оспорюваних угод відповідачем не надано.

Натомість наявність у позивача належно оформлених первинних документів на підтвердження понесених витрат та податкового кредиту, які були належним чином відображені ним у податковому обліку, відповідачем не спростовано, жодних свідчень того, що спірні угоди та/або їх виконання спричинило заниження чи приховування об'єктів оподаткування у відповідних господарських операціях з боку їх учасників, у справі не встановлено.

Крім того, товарно-транспортні накладні є основними документами на перевезення вантажів, тобто є обов'язковими для перевізників, однак не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначними доказами, однак такі докази, на порушення вимог частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не представлено, реальність виконання господарських операцій, за якими позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права та постановив обґрунтоване рішення, підстав для скасування судових рішень, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2011 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун