Справа № 826/18578/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Парете» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № від 01 вересня 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ДПІ в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Парете» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ТОВ «Т.С.Т.Груп» () за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014, за результатом якої складено акт перевірки № 903/26-54-22-01-10/38615412 від 12 серпня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.2, 198.6 ст. 198, п. п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 40 092, 00 грн., а саме за березень 2014 року на суму 40 092, 00 грн.

За результатом розгляду заперечень на акт перевірки, листом Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 18015/10/26-54-22-01-20 від 27 серпня 2014 року заперечення позивача залишені без задоволення, висновки акту перевірки № 903/26-54-22-01-10/38615412 від 12 серпня 2014 року - без змін.

На підставі акту перевірки та рішення про результати розгляду заперечень № 18015/10/26-54-22-01-20 від 27 серпня 2014 року податковим повідомленням - рішенням ДПІ в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № від 01 вересня 2014 року ТОВ «Парете» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 50 115, 00 грн., в тому числі: за основним платежем - 40 092,00 грн., за штрафними санкціями - 10 023,00 грн.

За результатом адміністративного оскарження, рішенням Державної фіскальної служби України № 6943/6/99-99-10-01-25 від 18 листопада 2014 року податкове повідомлення - рішення ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № від 01 вересня 2014 року залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 03 березня 2014 року між ТОВ «Парете» (Покупець) та ТОВ «Т.С.Т.Груп» (Постачальник) укладений Договір купівлі-продажу № 44, відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався поставити, а покупець - прийняти та оплатити продукти харчування.

Відповідно до п. 1.3 Договору - поставка товару здійснюється Постачальником за адресою: місто Київ, проспект Московський, буд. 21А.

Розділом 2 Договору передбачено, що ціна за кожним найменуванням і на кожну партію Товару визначається на підставі Специфікації (прайс-лист) узгодженої Сторонами та яка є невід'ємною частиною цього Договору. Ціна вказується в накладних на кожну партію Товару та включає в себе податок на додану вартість, а також всі мита та збори, вартість упаковки, маркування, транспортування та інші витрати Постачальника.

Виконання умов зазначеного договору підтверджується видатковими накладними № ТГ-0303/64 від 03 березня 2014 року, № ТГ-0303/66 від 03 березня 2014 року, № ТГ-0303/67 від 03 березня 2014 року, № ТГ-0303/68 від 03 березня 2014 року, № ТГ-0303/65 від 03 березня 2014 року, № ТГ-0317/71 від 17 березня 2014 року, № ТГ-0317/72 від 17 березня 2014 року, № ТГ-0317/73 від 17 березня 2014 року, № ТГ-0317/74 від 17 березня 2014 року відповідно до яких позивачу поставлено продукти харчування.

В свою чергу, ТОВ «Т.С.Т.Груп» виписано на адресу позивача зведену податкову накладну № 3310 від 31 березня 2014 року на загальну суму 240 552, 16 грн., в тому числі: сума ПДВ - 40 092, 03 грн.

Оплата за придбаний товар здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні платіжні доручення.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України - не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 201.4., 201.6. ст. 201 ПК України - податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1 названого Закону - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Парете» здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками; неспеціалізованою оптовою торгівлею; оптовою торгівлею цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; оптовою торгівлею молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; оптової торгівлі м'ясом і м'ясними продуктами.

Відповідно до умов Договору № 44 від 03 березня 2014 року, поставка товару (продуктів харчування) здійснювалася силами постачальника ТОВ «Т.С.Т. Груп» на склад за адресою м. Київ, пр.. Московський, буд. 21-а, який на підставі договору суборенди складських приміщень від 05 лютого 2014 року орендується позивачем у ФОП ОСОБА_3, що підтверджується договором та актом приймання-передачі приміщення.

Крім того, разом із товаром позивачу надані висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи на кожний вид продукту харчування.

В подальшому даний товар (продукти харчування) були реалізовані кінцевому споживачу - різноманітним кафе, ресторанам, тощо.

Зокрема, як вірно встановлено судом першої інстанції, придбаний у ТОВ «Т.С.Т.Груп» товар (продукти харчування) реалізований наступним підприємствам: ТОВ «Европейський дом вкуса», ТОВ «Капуто», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Сушия», ТОВ «Лянтрикот», ТОВ «Ла Фаріна», ТОВ «Спіріт Бета», ТОВ «Раддере», ТОВ «Пароді», ТОВ «Тераса», ТОВ «Декаданс», що підтверджується відповідними видатковими та податковими накладними, виписками по рахунку позивача та платіжними дорученнями.

Також, на підтвердження вищезазначеного надано реєстр видаткових накладних ТОВ «Парете» за період з 03 березня 2014 року по 31 березня 2014 року.

Доводи апелянта щодо ненадання товарно-транспортних накладних на підтвердження факту постачання товару від ТОВ «Т.С.Т.Груп» до ТОВ «Парете» колегія суддів до уваги не приймає, оскільки податкове законодавств не ставить право платника податків на податковий кредит у залежність від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної.

При цьому, як зазначено в договорі № 44 від 03 березня 2014 року поставка товару здійснюється Постачальником за адресою: м. Київ, пр. Московський, буд. 21А.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, товар подальшим покупцям доставлявся або самостійно ТОВ «Парете», або забирався зі складу самими покупцями. Товар покупцям ТОВ «Парете» доставляло на особистому транспорті директора (копія технічного паспорту надана). Завантаження товару до автомобіля здійснювалося силами підприємства (копія штатного розпису міститься в матеріалах справи). Приймання товару на складі ТОВ «Парете» здійснювалося торговим агентом ОСОБА_5

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта з приводу наявності акту №1256/26-55-22-01/38963503 від 30 квітня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Т.С.Т. Груп» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року», оскільки в ньому не досліджувались питання надання послуг та правильність формування показників податкової звітності.

Крім того, відповідно до п. 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджених наказом Державної податкової адміністрації України № 236 від 22 квітня 2011 року - у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово - господарських відносин суб'єктів господарювання.

Колегія суддів також звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі № 804/10015/14 за позовом ТОВ «Т.С.Т.Груп» до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Т.С.Т. Груп», за результатами якої складено акт №1256/26-55-22-01/38963503 від 30 квітня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Т.С.Т. Груп» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року»

Визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо викладення висновків в акті №1256/26-55-22-01/38963503 від 30 квітня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Т.С.Т. Груп» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року».

Визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києва щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», зокрема, до підсистеми «Аналітична система» на підставі висновків, викладених у акті №1256/26-55-22-01/38963503 від 30 квітня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Т.С.Т. Груп» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року»;

Зобов'язано ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, у підсистемі «Аналітична система», показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ які були відкориговані податковим органом на підставі висновків, викладених у акті №1256/26-55-22-01/38963503 від 30 квітня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Т.С.Т. Груп» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року»

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином дослідив реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 24 березня 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.