Справа № 803/351/15-а
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/351/15-a

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року

Справа № 803/351/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Нововолинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернулася з позовом до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення податкового боргу з рахунків у банках в розмірі 13 731 935, 50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є юридичною особою та зобов’язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законом терміни. За відповідачем рахується податковий борг в розмірі 13 731 935, 50 грн. Позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу, а саме відповідачу було надіслано першу та другу податкові вимоги №1/110-2763/24 від 09.10.2001 року та №2/90/3567 від 18.11.2001 року. Згідно актів опису майна №1 від 23.01.2013 року та №6 від 21.06.2012 року, майно ДП "Волиньвугілля" перебуває в податковій заставі. Проте, вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем. У зв’язку з чим, позивач просить стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" податковий борг в розмірі 13 731 935, 50 грн. в дохід Державного бюджету України.

В поданих до суду письмових запереченнях представник відповідача вважає, що звернення позивача до суду у загальному порядку щодо стягнення податкового боргу, суперечить вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Податкового кодексу України, зокрема порушено вимоги пп.20.1.18 п.20.1 ст.20 ПК України та ст.183-3 КАС України, оскільки позовні вимоги належить розглядати в порядку скороченого провадження. Вказує, що вимоги позивача не можуть бути розглянуті в загальному порядку адміністративного судочинства без дотримання відповідної процедури, а саме – попереднього звернення до суду з поданням та отриманням ухвали суду про відмову в задоволенні подання. У зв’язку з чим, просить закрити провадження у справі.

Представником позивача та представником відповідача подано до суду письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Оскільки від позивача та представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд даної справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.03.2003 року Державне підприємство "Волиньвугілля" зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно довідки Нововолинської ОДПІ №17 від 13.05.2010 року, відповідач перебуває на обліку у податковому органі з 07.04.2003 року за №53.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 13 731 935, 50 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 6 236 920, 99 грн., в тому числі за основним платежем – 4 863 386 грн., пеня – 859 494, 65 грн. та штрафна санкція в розмірі 514 040, 34 грн. виник за рахунок несплати відповідачем грошових зобов’язань визначених згідно податкових декларацій з податку на додану вартість.

Податковий борг по платежу "збір за спеціальне використання води" відокремленого

Таким чином, станом на 28.01.2015 року за ДП "Волиньвугілля" та відокремленими підрозділами "Шахта №9", "Шахта Бужанська", "Шахтоуправління "Новолинське", "Санаторій Шахтар" рахується податковий борг в розмірі 13 731 935, 50 грн., що також підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками податкового боргу. (а.с.24-61)

Позивач вживав заходи передбачені п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України з метою погашення податкового боргу. Відповідачу було надіслано першу та другу податкові вимоги форми “Ю” №1/110-2763/24 від 09.10.2001 року та №2/90/3567 від 18.11.2001 року. Крім того, згідно актів опису майна №1 від 23.01.2013 року та №6 від 21.06.2012 року, майно ДП "Волиньвугілля" було описано у податкову заставу.(а.с.233-243)

Проте, вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов’язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов’язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно із підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20, пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що стягнення податкового боргу має відбуватися виключно за скорченою процедурою, тобто в порядку статті 183-3 КАС України за зверненням Новолинської ОДПІ до суду з поданням щодо стягнення такого боргу, а не в загальному порядку, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 листа Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 року №14/11/13-11 процедура стягнення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків може бути ініційована шляхом внесення подання в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, законодавець надає можливість податковому органу звертатися в суд з вимогою щодо стягнення податкового боргу з рахунків платника податків як в порядку загального позовного провадження так і в порядку ст.183-3 КАС України.

Враховуючи те, що за відповідачем рахується податковий борг, а вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 162, 163 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ю.Ю. Сорока