Справа № 821/670/14
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р. Справа № 821/670/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі Херсонської області до Підприємства споживчої кооперації «Хлібокомбінат Скадовського Райст» про стягнення заборгованості по витратам на доставку пільгових пенсій,-

В С Т А Н О В И В:

28.02.2014 року Управління ПФУ в Скадовському районі Херсонської області звернулося до суду із позовом до ПСК «Хлібокомбінат Скадовського Райст» про стягнення заборгованості по доставці пільгових пенсій в сумі 531,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у трудових відносинах з ПСК «Хлібокомбінат Скадовського Райст» перебував громадянин ОСОБА_1, який виконував роботу зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 на посаді «електрозварника» та отримав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак, відповідач, в порушення п.6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ», щомісяця до 25-го числа не вносив до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, внаслідок чого за лютий 2014 року виникла заборгованість в розмірі 531,20 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року адміністративний позов Управління ПФУ в Скадовському районі Херсонської області - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною вище постановою суду першої інстанції, представник УПФУ в Скадовському районі Херсонської області подав 24.03.2014р. апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Згідно відомостей, внесених до трудової книжки, та довідок ПСК «Хлібокомбінат Скадовського Райст» від 06.11.2011 року «Про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» та ПАТ «Райагробуд» №7 від 10.06.2011 року, з 05 жовтня 1987 року по 31 липня 1992 року (т.б. 4 роки 9 місяців 27 днів) на підприємстві відповідача працював «електрозварник» ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

В період з 28 вересня 1979 року по 13 січня 1987 року та з 19 березня 1987 року по 25 вересня 1987 року (т.б. 7 років 9 місяців 23 дні) останній обіймав посаду «електрозварника» 4-го розряду, а потім «електрозварника» 5-го розряду, зайнятого різанням та ручним зварюванням на обладнанні постійного та змінного струму ТМД-317; ВДУ - 200.

Таким чином, загальний трудовий стаж вказаного працівника на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 складає 12 років 7 місяців 18 днів, що передбачає його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

10.02.2014 року Управлінням ПФУ на адресу відповідача було надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за лютий 2014 року, відповідно до якого місячний розмір вказаних вище фактичних витрат становить 531 грн. 20 коп.

В зв'язку із добровільною несплатою відповідачем вказаної заборгованості, позивач був вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок підприємства відшкодовувати органам Пенсійного фонду України 100 % фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» законодавством не передбачений, оскільки такий обов'язок виникає для позивача лише щодо пенсій призначених відповідно до пп. «а» - «б» статті 13 цього Закону.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необґрунтованими та не заснованими на законі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Так, за змістом п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до положень якого відповідач входив до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно з абзацом 4 п.1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених п.п.1,2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, абзацом 3 п.1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2 цього Закону.

Стосовно ж законності нарахування Управлінням ПФУ підприємству відповідача сум, пов'язаних з відшкодуванням витрат з виплати та доставки пенсії, призначеної на підставі п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то судова колегія зазначає, що обов'язок відшкодовувати їх ґрунтується на абзаці 4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до УПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 % з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100% розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже, враховуючи вищезазначене, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до п.п. «а», «б» - «з» ч.1 статті 13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями, де працювали ці особи.

При цьому, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених УПФУ після 01 січня 2004 року не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Слід звернути увагу на те, що аналогічна правова позиція з цього питання була висловлена і Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 25.09.2012 року (у справах №21-251а12 і №21-293а12) та від 17.12.2013 року (у справі №21-453а13).

Окрім того, при прийнятті остаточного рішення по даній справі, судова колегія також вважає за необхідне врахувати і постанову ВАС України по справі №К/800/64934/14, якою, в свою чергу, було скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22.09.2014р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2014р. і відповідно, задоволено аналогічний позов Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі Херсонської області до ПСК «Хлібокомбінат Скадовського Райст» щодо стягнення заборгованості на покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень 2014 року в сумі 531,20 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги УПФУ в Скадовському районі Херсонської області є обґрунтованими та заснованими на законі і відповідно, підлягають задоволенню у повному обсязі, що в свою чергу, помилково не було встановлено судом 1-ї інстанції.

До того ж, судова колегія звертає увагу ще й на те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі Херсонської області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі Херсонської області - задовольнити.

Стягнути з Підприємства споживчої кооперації «Хлібокомбінат Скадовського Райст» на користь Управління Пенсійного фонду в Скадовському районі Херсонської області заборгованість по пільгових пенсіях за лютий 2014 року в сумі 531,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко