Справа № 814/777/14
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/777/14

Категорія: 10.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н. В.,

при секретарі - Курмановій І.І.,

за участю: представник позивача - Гур'єв Є.В. (довіреність від 05.01.2015 р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року по справі за адміністративним позовом Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 31999,22 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Центральний районний центр зайнятості м. Миколаєва (далі - позивач, або Центральний РЦЗ м. Миколаєва) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач, або ОСОБА_3) про стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг у сумі 31999,22 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року вказані вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, наголошуючи, зокрема, на неповному з'ясуванні судом першої інстанції обставин справи, порушенні норм матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив залишити останню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, попередньо звернувшись з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів порадившись на місці, ухвалила слухати справу за відсутністю представник відповідача та третьої особи, сповіщених належним чином про час і місце апеляційного розгляду.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 13.07.2012 року за сприянням у працевлаштуванні до Центрального РЦЗ м. Миколаєва звернувся гр. ОСОБА_3, якого 13.07.2012 року, на підставі його заяви, визнано безробітним з одночасним призначенням виплати допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу.

У заяві від 13.07.2012 року, власноруч підписаній відповідачем, ОСОБА_3 підтвердив, що не являється суб'єктом підприємницької діяльності, не займається трудовою діяльністю, не отримує пенсію, не має заробітку та інших передбачених законодавством доходів, а також особистим підписом засвідчив інформацію про ознайомлення його з пам'яткою «Ваші права - Ваші обов'язки».

З матеріалів справи вбачається, що в результаті проведеної центром зайнятості перевірки було виявлено, що відповідач у період перебування на обліку, як безробітний, з 13.07.2012 року по 23.07.2013 року, здійснював трудову діяльність, а саме надавав послуги по договору доручення № 241589, укладеного з ТОВ «Салве файненс Україна» з 01.12.2012 року (акт № 526 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 22.11.2013 року).

Згідно довідки Центрального РЦЗ м. Миколаєва від 18.03.2014 року № 187 за період з 01.12.2012 року по 10.07.2013 року сума виплаченої відповідачу допомоги по безробіттю складає 31999,22 грн.

Листом від 25.12.2013 року за № 07-4647 відповідачу було запропоновано добровільно повернути суму боргу в п'ятнадцятиденний термін з дня отримання вказаного листа, але на день розгляду справи відповідач суму боргу у добровільному порядку не сплатив.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням, що зазначений борг відповідачем не погашено, позивач звернувся до суду з даним позовом з стягнення з останнього зазначеної суми допомоги по безробіттю.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність стягнення на підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплаченої допомоги по безробіттю з відповідача, який у період її отримання уклав зі страховою компанією цивільно-правовий договір, спрямований на отримання винагороди за надання посередницьких послуг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебував на обліку в Центральному РЦЗ м. Миколаєва, як особа, що потребує допомоги у працевлаштуванні з 13.07.2012 року із виплатою допомоги по безробіттю.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Положеннями абз. 1 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті проведеної центром зайнятості перевірки було виявлено, що відповідач у період перебування на обліку, як безробітний, з 13.07.2012 року по 23.07.2013 року, здійснював трудову діяльність, а саме надавав послуги по договору доручення № 241589, укладеного з ТОВ «Салве файненс Україна» з 01.12.2012 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи актом № 526 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 22.11.2013 року, договором доручення № 241589 від 01.12.2012 року, актом виконаних робіт за період 2012/12.

Відповідач не повідомив Центральний РЦЗ м. Миколаєва про те, що у період перебування на обліку, як безробітний він працював, тобто, відповідачем порушено вимоги статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки саме відповідач, який став на облік служби зайнятості, зобов'язаний був своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, а в разі умисного невиконання зазначеного обов'язку здійснюється стягнення з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи наведене, оскільки після набуття статусу безробітного відповідач не вчинив дій щодо своєчасного подання до центру зайнятості відомостей про обставини, що впливали на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що допомога по безробіттю, яка виплачена відповідачу за період з 01.12.2012 року по 10.07.2013 року, тобто саме з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, підлягає поверненню, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апелянта, що виконана ним робота є тимчасовою, а тому у нього не виникає обов'язку щодо повернення виплачених йому сум допомоги по безробіттю з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідно до пп. 1 п. 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Крім того, частинною 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно та які мають доходи від такої зайнятості належать до зайнятого населення.

Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду.

Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, цивільно-правового договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг.

Зазначена правова позиція висловлена в рішенні Верховного Суду України № 21-20а15 від 17.02.2015 року, яке відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 198 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року по справі за адміністративним позовом Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 31999,22 грн. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний колегією суддів 24 березня 2015 року.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/