Справа № 2а/1434/11/2210
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1434/11/2210

Головуючий у 1-й інстанції: Курнос С.О.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року позивач звернулася до Летичівського районного суду Хмельницької області з позовом до управління праці та соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій відповідача протиправними; зобов'язання відповідача нарахувати на користь позивача та виплатити недоплачену позивачу як учаснику війни відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру встановленої Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік за період 2000-2011 років, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року позовні вимоги задоволено частково: зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області провести позивачу нарахування та виплату недоплаченої суми разової щорічної допомоги до 5 травня за 2011 рік згідно з вимогами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", враховуючи фактично виплачені суми.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року як таку, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, прийнявши нову постанову про відмову у задоволенні позову позивачу.

Згідно зі ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є учасником війни та має право на щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня в розмірах, встановлених Законом.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що вона є учасником війни, якому відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 05 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Безспірно встановлено, що позивач є учасником війни, яким відповідно до вимог ч.5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 05 травня виплачується грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 17-1 даного Закону вказану виплату здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема, до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якими обов'язок визначення розміру щорічної разової грошової допомоги покладено на Кабінет Міністрів України у межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі положення визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали положення Закону України 2Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У 2011 році Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не зупинявся та не змінювався, тому позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ч. 5 ст. 14 цього Закону.

В даному випадку, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 року №341 "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", якою визначений розмір виплат разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки, виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку розміру разової грошової допомоги слід керуватися Законом (Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), а не підзаконним нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений Законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком за 2011 рік, з урахуванням фактично отриманих сум.

На підставі наведеного, враховуючи положення ст. 195 КАС України та беручи до уваги надане суду апеляційної інстанції право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб, строках та межах, визначених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В силу вимог ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються органи праці та соціального захисту населення - позивачі та відповідачі - за позовами до суду щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсацій, виплат та доплат, установлених законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення судового збору з управління праці та соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області за подання апеляційної скарги на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.