Справа № 127/9658/14-а
Суддя: Романчук Р. В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9658/14-а
Провадження № 2-а/127/372/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вступна та резолютивна частини

27.11.2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді Романчук Р. В.

при секретарі Мартинюк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вінницького міського суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення про утримання з ОСОБА_1 переплати в розмірі 10 918 грн. 98 коп. по 20% від розміру пенсії щомісячно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України здійснені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 861 (вісімсот шістдесят одна) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ

Справа № 127/9658/14-а

Провадження № 2-а/127/372/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді Романчук Р. В.

при секретарі Мартинюк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вінницького міського суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення, мотивуючи позов тим, що вона перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці. 07.12.2004 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. До моменту подачі вказаної заяви вона отримувала надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім'ї. При оформленні пенсії по втраті годувальника нею було повідомлено, що раніше вона отримувала відповідну надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім'ї. В квітні 2014 року до неї зателефонувала співробітник управління та повідомила, що виникла переплата надбавки на утриманця в розмірі 10 918 грн. 98 коп. 04.04.2014 року вона звернулася із заявою на ім'я начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про роз'яснення підстав для нарахування переплати. Листом від 18.04.2014 року їй було повідомлено, що вона нібито приховала факт отримання надбавки на утриманця у зв'язку із чим нарахована переплата надбавки за період з 16.10.2004 року по 31.03.2014 року в розмірі 10 918 грн. 98 коп. Рішенням Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення з неї було утримано переплату в розмірі 10 918 грн. 98 коп. по 20% від розміру пенсії щомісячно. Вважає дане Рішення незаконним, оскільки під час звернення в 2004 році до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою встановленої форми і змісту про призначення пенсії по втраті годувальника, жодних зауважень з приводу поданих документів, тобто про наявність у них неточностей чи неправдивих відомостей, управління не висловило як на час їх отримання, так і після проведеної перевірки щодо виявлення фактів подвійної виплати. Вважає, що пенсія була призначена на законних підставах, а в її діях немає винної поведінки. Перевірка даних фактів покладається виключно на співробітників відповідача. Відповідно до вимог законодавства необхідною умовою для повернення надміру виплачених коштів є підтвердження факту недобросовісності особи, що отримує пенсію. Відомостей про отримання надбавки вона не приховувала, переплата виникла не з її вини, а з вини працівників відповідача. Вважає, що, передбачених законом підстав, для утримання коштів немає, оскільки з її боку відсутні зловживання та подача недостовірних даних, що відповідно до законодавства є обов'язковою передумовою для стягнення коштів переплати. Просить визнати протиправним та скасувати рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення про утримання з неї переплати в розмірі 10 918 грн. 98 коп. по 20% від розміру пенсії щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав та суду пояснила, що 07.12.2004 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, до заяви вона додала копію свідоцтва про смерть чоловіка. До моменту подачі заяви вона отримувала надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім'ї. При оформленні пенсії по втраті годувальника вона повідомляла працівників управління, що отримувала відповідну надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім'ї, обставини написання заяви не пам'ятає, оскільки пройшов тривалий час. В квітні 2014 року до неї зателефонувала співробітник управління та повідомила, що виникла переплата надбавки на утриманця в розмірі 10 918 грн. 98 коп. Копію заяви їй надала працівник пенсійного фонду, яка вела її пенсійну справу і до якої вона звернулася після телефонного дзвінка в квітні 2014 року. Зазначає, що з її боку жодних зловживань або подання недостовірних даних не було. Пенсійна справа зберігалася у відповідача, вона доступу до пенсійної справи не мала, а отже не мала можливості внести зміни в оригінал заяви, вважає, що це могли зробити працівники відповідача. Крім того зазначає, що у відповідача були наявні всі дані щодо отримання нею надбавки та пенсії, відомостей про отримання надбавки вона не приховувала, тому переплата пенсії відбулася з вини відповідача, який виявив переплату більш ніж через дев'ять років. За весь період отримання пенсії управління її не повідомляло, які саме види виплат вона отримує, тому її нічого не було відомо про одночасне отримання надбавки та пенсії. Пояснила, що вона є інвалідом І групи, потребує постійного лікування, тому утримання з пенсії такої значної суми коштів негативно вплине на її матеріальний стан та здоров'я. Просить позов задовольнити а також стягнути на її користь понесені судові витрати.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці Павич О. С. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 02.12.1997 року позивач звернулася до управління із заявою про надання надбавки до пенсії на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач 07.12.2004 року подала заяву про призначення пенсії по втраті годувальника, в якій чітко зазначено, що вона поставлена до відома, що при наявності одночасного права на різні державні пенсії, вона має право одержувати одну з них за своїм вибором. Позивач відповідно до чинного законодавства мала право отримувати лише одну пенсійну виплату, а саме: або пенсію по втраті годувальника, або надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім'ї. За період з 16.10.2004 року по 31.03.2014 року сформувалася переплата надбавки на утриманця у сумі 10 918, 98 грн. Відповідно до чинного законодавства пенсіонери зобов'язані повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї. Тобто обов'язок повідомляти про всі зміни та обставини, які впливають на розмір пенсійної виплати, лежить на пенсіонерові. Про покладення на неї такого обов'язку позивач була повідомлена, про що свідчить підписана нею заява про призначення пенсії від 07.12.2004 року. Відповідно до ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виходячи з наданих повноважень, управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці згідно протоколу засідання Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення №10 від 25.04.2014 року прийняло рішення про утримання переплати пенсії в розмірі 10 918,98 грн. по 20% від розміру пенсії щомісячно з позивача. Вважає, що у зв'язку з недобросовісним ставленням позивача до своїх обов'язків, передбачених пенсійним законодавством, підлягає поверненню безпідставно набута сума пенсії. Переплату пенсії було виявлено в 2014 році працівниками управління після звірки даних під час якої виявилося, що позивач отримує і надбавку і пенсію. Позивача було повідомлено про виявлену переплату та запрошено на засідання комісії. Крім того вважає, що у висновку експерта містяться суперечності, не встановлено коли і ким вносилися зміни в оригінал заяви, яким був первинний зміст заяви, копія заяви, надана для проведення експертизи, не придатна для порівняння. Просить в позові відмовити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працює спеціалістом Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці та з грудня 2013 року веде пенсійну справу позивача. При проведенні перевірки в управлінні на початку 2014 було виявлено, що позивач отримує надбавку до пенсії по інвалідності та пенсію по втраті годувальника. Після чого вона зателефонувала позивачу та повідомила, що виникла переплата по виплаті надбавки та в зв'язку з чим вона виникла. Вона також надала позивачу копію заяви з пенсійної справи та копії інших документів. Оригінал заяви позивача від 07.12.2004 року зберігався в матеріалах пенсійної справи, виправлення до заяви не вносилися.

В судовому засіданні експерт Лозінська А.В. пояснила, що при проведенні судово-технічної експертизи документів було встановлено, що в оригінал заяви позивача від 07.12.2004 року в словах "призначалася" і "не призначалася" вносились зміни шляхом закреслення слів «призначалась» і «не призначалась». При цьому в слові "призначалась" наявні декілька хаотично горизонтальних штрихів, виконані барвною речовиною синього кольору, а словах "не призначалась" наявні слабовидимі штрихи залишків барвника чорного кольору, тобто закреслення здійснювалися барвниками різного кольору. Вирішити питання коли вносились зміни не вбачалося за можливе в зв'язку з відсутністю спеціаліста з даної галузі знань. Встановити яким був первинний зміст заяви не вбачалося за можливе в зв'язку з непридатністю копії заяви для порівняння, оскільки дана копія заяви є неякісною. Чи були підтертості у документі під час проведення експертизи, коли і ким вносилися зміни та в якій послідовності не встановлювалося, оскільки це не її компетенція.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, експерта, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши в судовому засіданні пенсійну справу, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надбавки до пенсій, встановлені для непрацюючих пенсіонерів, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, нараховуються на членів сім'ї, зазначених у статтях 37, 38, 40 і 41 цього Закону. Ці надбавки не нараховуються на тих членів сім'ї, які одержують трудову або соціальну пенсію.

Згідно ст. 95 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на час призначення пенсії по втраті годувальника) при наявності одночасного права на соціальну пенсію і надбавку на непрацездатних членів сім'ї до пенсії за віком або по інвалідності (статті 21 і 33) призначається за вибором того, хто звернувся, або пенсія, або надбавка.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як встановлено в судовому засіданні, 02.12.1997 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Замостянського районного управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, правонаступником якого є Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про надання надбавки до пенсії на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, така надбавка відповідачем була призначена та виплачувалася позивачу по 31.03.2014 року.

07.12.2004 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Замостянського районного управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника та подала необхідні документи.

Як вбачається із оглянутого в судовому засіданні оригіналу заяви від 07.12.2004 року, яка являє собою бланк встановленого зразку, в бланку заяви зокрема зазначено, що ОСОБА_1 просить призначити пенсію у випадку втрати годувальника. В бланку заяви також зазначено, що заявник повідомляє, що пенсія раніш на іншій підставі або від іншого відомства "призначалася" і "не призначалася" та зазначено, що непотрібне слід закреслити.

Крім того в бланку заяви зазначено, що заявник поставлена до відома, що при наявності одночасно права на різні державні пенсії, вона має право одержувати одну з них по своєму вибору. Про зміни, які викликають зміну розміру виплачуваної пенсії, зобов'язується повідомити управління Пенсійного фонду України. В даній заяві міститься підпис позивача.

На підставі даної заяви відповідачем було здійснено нарахування та виплату пенсії по втраті годувальника позивачу.

До моменту подачі заяви від 07.12.2004 року позивач отримувала надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім'ї, дана надбавка продовжувалася її виплачуватися по 31.03.2014 року.

04.04.2014 року позивач звернулася із заявою на ім'я начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якій зокрема зазначила, що не згодна із нарахованою переплатою пенсії, просила надати письмову інформацію щодо розмірів нарахованої надбавки до пенсії по інвалідності на сина та пенсії по втраті годувальника. Зазначала, що її вини в переплаті немає і що вона недає згоди на утримання з пенсії суми переплати, оскільки жодної інформації вона не приховувала і вся інформація була наявна в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Як вбачається з листа Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 18.04.2014 року №58/0-2 ОСОБА_1 було повідомлено, що вона мала право отримувати пенсію по втраті годувальника без виплати надбавки до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім'ї та зобов'язана була повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Пенсію по втраті годувальника призначено з 16.10.2004 рокуна сина ОСОБА_4 за померлого батька. Внаслідок чого виникла переплата надбавки на утриманця за період з 16.10.2004 року по 31.03.2014 року в розмірі 10 918 грн. 98 коп. В листі також зазначено, що ОСОБА_1 направлено запрошення на 24.04.2014 року на засідання комісії, де буде вирішуватися питання утримання перплати.

Із витягу з протоколу №10 від 24.04.2014 року засідання Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення вбачається, що на розгляд комісії було винесено питання по стягненню переплати пенсії в розмірі 10 918 грн. 98 коп. за період з 12.01.2005 року по 31.03.2014 року, яка виникла в зв'язку з тим, що пенсіонерка отримувала надбавку на неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та пенсію у зв'язку із втратою годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_4 Комісія вирішила відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» утримати з ОСОБА_1 переплату в розмірі 10 918 грн. 98 коп. по 20% від розміру пенсії щомісячно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Згідно п. п. 1, 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 р. за №374/7695 цей Порядок визначає механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо. Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії провадиться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Згідно ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, в силу положень ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відрахування надміру виплачених сум пенсії можливе лише у разі, коли такі виплати стались внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Тобто наявність зловживань з боку позивача є необхідною умовою для примусового стягнення з позивача надміру виплачених сум пенсії.

Однак відповідачем ні в протоколі №10 від 24.04.2014 року засідання Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії, ні у судовому засіданні не зазначено, у чому полягає зловживання з боку позивача, не надано будь-яких доказів зловживань з боку позивача, що призвели до надмірної виплати сум пенсії, а тому відсутні підстави для стягнення з позивача надміру виплачених сум пенсії.

Крім того відповідач, у якого знаходилася пенсійна справа позивача та на якого покладено обов'язок перевірки наданих для призначення (перерахунку) пенсії документів, прийняв зазначену заяву без будь-яких застережень і здійснив призначення пенсії, будь-яких зловживань з боку позивача при цьому встановлено не було.

Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.11.2014 року №1811/14-21 на сторінці 4 висновку зокрема зазначено, що з метою вирішення питань про те, чи вносилися виправлення в Оригінал заяви (об'єкт №2) а саме в словах "призначалася" і "не призначалася", проводилось візуально-мікроскопічне вивчення досліджуваного документу (об'єкт №2) та були встановлені наступні виправлення: в слові "призначалась" - наявні декілька хаотично горизонтальних штрихів, виконані барвною речовиною синього кольору, які характеризуються як закреслення слова. В словах "не призначалась" - наявні слабовидимі штрихи залишків барвника чорного кольору, які по своїй сукупності характеризуються, як закреслення слів. Виходячи з вище викладеного можливо встановити, що в Оригінал заяви (об'єкт №2) вносились зміни шляхом закреслення слів "призначалась" і "не призначалась". Вирішити питання коли вносились зміни не вбачається за можливе в зв'язку з відсутністю спеціаліста з даної галузі знань. Встановити яким був первинний зміст Заяви не вбачається за можливе в зв'язку з непридатністю (об'єкта №1) для порівняння. При візуальному дослідженні (об'єкт №1) та (об'єкт №2) визначена зовнішня схожість цих документів, при накладанні цих документів один на одного та вивчені у світлі, що проходить, був встановлений абсолютний збіг реквізитів документів: друкованого тексту з відповідними графами, прямокутної рамки з цифровим позначенням "1501002" та рукописних записів: "м. Вінниця, ОСОБА_1, АДРЕСА_1, НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., ІНФОРМАЦІЯ_4 р., Непрацю, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, по розміщенню та взаємному розташуванню, по відношенню один до одного по вертикалі та горизонталі. Разом з тим, при порівнянні досліджуваних об'єктів, встановлені також розбіжності в (об'єкт №1) у вигляді додаткових рукописних записів, позначення у вигляді знаку оклику "!", обведення частини слова "призначалась" виконані графітним олівцем та у нижній частині документу наявні закреслювання друкованого тексту та рукописних записів, пишучим приладом з барвником салатового кольору. Наведені збіжні ознаки суттєві, стійки, а тому достатні для висновку про те, що копія заяви (об'єкт №1) являється технічною копією документу, оригіналу заяви (об'єкт №2), до внесення в нього змін. Встановлені розбіжності, які були виявлені в ході проведення дослідження, не є суттєвими та на категоричний позитивний висновок експерта не впливають. На підставі проведених досліджень та отриманих результатів експерт прийшов до висновку, що в Оригінал заяви (об'єкт №2) вносились зміни шляхом закреслення слів "призначалась" і "не призначалась". Копія заяви (об'єкт №1) являється технічною копією документу, Оригіналу заяви (об'єкт №2), до внесення в нього змін. В оригінал заяви ОСОБА_1 від 07.12.2004 року до Замостянського районного управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, а саме в словах "призначалася" і "не призначалася" вносились зміни шляхом закреслення слів «призначалась» і «не призначалась». Вирішити питання коли вносились зміни не вбачається за можливе в зв'язку з відсутністю спеціаліста з даної галузі знань. Встановити яким був первинний зміст Заяви не вбачається за можливе в зв'язку з непридатністю, копія заяви ОСОБА_1 від 07.12.2004 року до Замостянського районного управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, для порівняння. Копія заяви ОСОБА_1 від 07.12.2004 року до Замостянського районного управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, яка надана до суду позивачем, являється технічною копією документу оригіналу заяви ОСОБА_1 від 07.12.2004 року до Замостянського районного управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, до внесення в нього змін.

Отже з висновку експерта вбачається, що в оригінал заяви ОСОБА_1 від 07.12.2004 року до Замостянського районного управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, а саме в словах "призначалася" і "не призначалася" вносились зміни шляхом закреслення слів «призначалась» і «не призначалась».

Суд приймає даний висновок як належний та допустимий доказ.

Що стосується тверджень представника відповідача про те, що у висновку експерта містяться суперечності, не встановлено коли і ким вносилися зміни в оригінал заяви, яким був первинний зміст заяви, суд зазначає, що зазначені питання перед експертом не ставилися. Крім того, представником відповідача клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи в судовому засіданні не заявлялося.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно положень ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України наявні у справі докази, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень законодавства України, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Аналізуючи норми діючого законодавства, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення, ухвалене у формі протоколу, не відповідає положенням ч.3 ст.2 КАС України, а саме прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та свідчить про недобросовісність відповідача при його прийнятті.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав та інтересів позивача шляхом визнання протиправним та скасування Рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення про утримання з ОСОБА_1 переплати в розмірі 10 918 грн. 98 коп. по 20% від розміру пенсії щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки є інвалідом І групи, крім того суд враховує, що позивачем понесені судові витрати в розмірі 861 грн. 00 коп. на оплату експертизи, та приходить до висновку, що слід стягнути на користь позивача з Державного бюджету України здійснені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 861 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення про утримання з ОСОБА_1 переплати в розмірі 10 918 грн. 98 коп. по 20% від розміру пенсії щомісячно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України здійснені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 861 (вісімсот шістдесят одна) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ