Справа № 750/12087/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 березня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Безименної Н.В.
суддів: Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.,
при секретарі Авраменко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, в якому просила:
- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови у перерахунку пенсії як дружині загиблого (померлого) ветерана війни;
- скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові від 13 червня 2014 року щодо відмови у перерахунку пенсії;
- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові з 26.05.2014 року провести перерахунок пенсії як дружині загиблого (померлого) ветерана війни, з урахуванням підвищення на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2015 року позов задоволено:
- визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії як дружині загиблого (померлого) ветерана війни;
- зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові провести з 26.05.2014 року ОСОБА_1 перерахунок пенсії як дружині загиблого (померлого) ветерана війни з урахуванням підвищення на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, у зв?язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.
Згідно з ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 09.09.1996 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є дружиною померлого майора у відставці ОСОБА_2 , який був інвалідом ІІ групи, захворювання та причина смерті якого пов`язані з проходженням військової служби, що підтверджується копією Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 28.12.10 року №1352 (а. с. 16).
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 року № 2а/2570/5155/11, яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2013 року залишена без змін, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено:
- визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові раді, у відмові ОСОБА_1 , надати статус особи, на яку поширюється дія положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові раді надати ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється дія положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради видати ОСОБА_1 посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого» (а. с. 10-12, 37-39).
З метою реалізації свого права на отримання підвищення до пенсії на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 26.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача про перерахунок пенсії як дружині загиблого ветерана війни.
11.09.2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові відмовило позивачу, оскільки протоколом управління від 13.06.2014 року № 162350 у проведенні перерахунку відмовлено, зокрема, за відсутності документів на підтвердження того, що померлий чоловік позивача був визнаний за життя інвалідом загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин (а. с. 13-14).
Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.
Приписами пункту 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісті) або померли внаслідок поранення, контузій чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Отже, до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 року № 2а/2570/5155/11, Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради видано позивачу посвідчення серія НОМЕР_1 , відповідно до якого пред`явник має право на пільги, встановленні законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а. с. 9).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» членам сімей, зазначеним у пункті 1 ст. 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дружинам (чоловікам) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Як зазначалось раніше, відповідно до копії Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 28.12.10 року № 1352 ОСОБА_2 , чоловік позивача, помер у зв`язку з захворюванням, яке було причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, захворювання та причина смерті були пов`язані з проходженням військової служби (а. с. 16).
Також, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 під час життя був інвалідом ІІ групи Армії «Захворювання отримане при проходженні військової служби», що підтверджується копією довідки Чернігівського обласного військового комісаріату від 05.07.2011 року № 1123 (а. с. 17).
Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання пільг, встановлених законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, оскільки вона підпадає під дію ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому позовні вимоги є обґрунтованими.
Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 160, 195,196,198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів , -
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 26.03.2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

Л.В. Бєлової

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Бєлова Л.В.