Справа № 808/923/15
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 808/923/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Приватного підприємства «МТЦ-Запоріжжя» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Приватного підприємства «МТЦ-Запоріжжя» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на 24.11.2014 обліковується узгоджений податковий борг на загальну суму 145 222,53 грн., у т.ч. з податку на додану вартість у розмірі 100 200,11 грн. (у т.ч. пеня 5661,81 грн.) та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 45 022,53 грн. (у т.ч. 5722,43 грн.).

У зв'язку із відсутністю грошових коштів на розрахункових рахунках платника та з метою погашення заборгованості перед державним бюджетом просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись приписами статей 33, 35, 41, 128 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Приватне підприємство «МТЦ - Запоріжжя» () зареєстроване в якості юридичної особи 21.07.1994 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, за адресою: 69084, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 100-А.

Як встановлено з матеріалів справи Приватне підприємство «МТЦ - Запоріжжя» має податковий борг на загальну суму 145 222,53 грн., у т.ч. з податку на додану вартість у розмірі 100 200,11 грн. (у т.ч. пеня 5661,81 грн.) та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 45 022,53 грн. (у т.ч. 5722,43 грн.).

Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств виник на підставі наступного.

03.03.2014 відповідачем до податкового органу подану податкову декларацію з податку на прибуток підприємства № за звітній 2013 рік, в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 22 687 грн.

Крім того, на підставі актів перевірки № 45/2201/22119477 від 26.07.2013, № 63/2201/22119477 від 23.08.2013 податковий органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 06.11.2013, яким відповідачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток у розмірі 170 грн.

28.04.2014 податковий органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш», яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20 % грошового зобов'язання погашеного із затримкою, що становить 29 663,60 грн.

Відповідачем була здійснена часткова сплата грошового зобов'язання на суму 736,62 грн., що підтверджується обліковою карткою (зворотній бік) з податку на прибуток платника податків.

Також, за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання відповідачу нарахована пеня у сумі 60,62 грн.

Крім того, судом встановлено, що позивач звертався із позовом до суду про стягнення коштів за податковим боргом. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2014 по справі № 808/2732/14 задоволено позов щодо стягнення коштів за податковим боргом та стягнуто Приватного підприємства «МТЦ - Запоріжжя» податковий борг з податку на прибуток підприємств в розмірі 15 864,82 грн.

Таким чином, податковий борг відповідача з податку на прибуток приватних підприємств становить 45 022,42 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник на підставі наступного.

22.04.2014 відповідачем до податкового органу подану податкову декларацію з податку на додану вартість № за березень 2014 року, в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2973 грн.

20.05.2014 відповідачем до податкового органу подану податкову декларацію з податку на додану вартість № за квітень 2014 року, в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2646 грн.

20.06.2014 відповідачем до податкового органу подану податкову декларацію з податку на додану вартість № за травень 2014 року, в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1155 грн.

21.07.2014 відповідачем до податкового органу подану податкову декларацію з податку на додану вартість № за червень 2014 року, в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1847 грн.

20.08.2014 відповідачем до податкового органу подану податкову декларацію з податку на додану вартість № за липень 2014 року, в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1655 грн.

19.09.2014 відповідачем до податкового органу подану податкову декларацію з податку на додану вартість № за серпень 2014 року, в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3146 грн.

20.10.2014 відповідачем до податкового органу подану податкову декларацію з податку на додану вартість № за вересень 2014 року, в якій відповідачем самостійно визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4060 грн.

Крім того, на підставі актів перевірки № 45/2201/22119477 від 26.07.2013, № 63/2201/22119477 від 23.08.2013 податковий органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 06.11.2013, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 22 931,25 грн., у т.ч. за основним платежем 18 345 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 4586,25 грн.

Також, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш», яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20 % грошового зобов'язання погашеного із затримкою, що становить 21 067,49 грн.

16.09.2014 податковим органом винесено наступні податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- № , яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20 % грошового зобов'язання погашеного із затримкою, що становить 18 014,41 грн.;

- № , відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20 % грошового зобов'язання погашеного із затримкою, що становить 8 175 грн.;

- № , відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 10 % грошового зобов'язання погашеного із затримкою, що становить 3 044,09 грн.;

- , відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20 % грошового зобов'язання погашеного із затримкою, що становить 12 460,80 грн.

Вищевказані податкові повідомлення - рішення отримані головним бухгалтером підприємства. Доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень позивачем до суду не надано.

За несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання відповідачу нарахована пеня у сумі 5661,81 грн.

Відповідачем була здійснена часткова сплата грошового зобов'язання, що підтверджується обліковою карткою (зворотній бік) з податку на додану вартість.

Таким чином, податковий борг відповідача з податку на додану вартість становить 100 200,11 грн.

У п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зазначено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Самостійно визначені та визначені податковим органом зобов'язання відповідачем у добровільному порядку не сплачені.

Згідно п.п. 14.1.175. п 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання відповідно з п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 нараховується пеня.

Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Вищенаведеними нормативними актами не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

У даному випадку, податкові вимоги були направлені боржнику на підставі Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який на той час регулював порядок адміністрування податків та зборів.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем, на виконання п.п. 6.2.1 п. 6.2, п.п 6.2.4 п. 6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», направлені ПП «МТЦ-Запоріжжя»:

- перша податкова вимога №1/870 від 11.12.2008, яка отримана уповноваженою особою відповідача 23.102.2008;

- друга податкова вимога №2/93 від 27.01.2009, яка отримана уповноваженою особою відповідача 18.03.2009.

В подальшому податкові вимоги на адресу відповідача не направлялись, оскільки Податковий кодекс України не передбачає повторне направлення податкових вимог.

Підпунктом 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-III встановлено, що податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки.

Згідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими органами.

Згідно п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктами 89.1.1, 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що право податкової застави виникає у разі:

несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до вимог п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

На виконання приписів ст. 89 Податкового кодексу України, позивачем складено акт опису активів, на які поширюється право податкової застави б/н від 03.09.2009 (вих. № 8517/10/24-020 від 03.07.2009).

Податковим органом на адресу ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» направлені інкасові доручення (розпорядження) № 115 від 20.08.2014 на суму 15 864,82 грн., № 176 від 13.10.2014 на суму 15 414,30 грн., № 100 від 20.08.2014 на суму 15864,82 грн., № 117 від 20.08.2014 на суму 15 864,82 грн., № 101 від 20.08.2014 на суму 15864,82 грн., б/н від 20.08.2014 на суму 15 864,82 грн., № 113 від 20.08.2014 на суму 15 864,82 грн., № 177 від 13.10.2014 на суму 15 414,30 грн., які повернуті без виконання, у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку платника.

У відповідності до п. 95.1 та 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з ч. 2 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України,суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Надати Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Приватного підприємства «МТЦ-Запоріжжя» () з податку на додану вартість у розмірі 100 200,11 грн. (сто тисяч двісті гривень 11 копійок) та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 45 022,53 грн. (сорок п'ять тисяч двадцять дві гривні 53 копійки) за рахунок майна Приватного підприємства «МТЦ-Запоріжжя», що перебуває у податковій заставі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник