Справа № 816/114/15-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 р.Справа № 816/114/15-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2015р. по справі № 816/114/15-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Полтавський турбомеханічний завод", звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 грудня 2014 року № в частині нарахування Публічному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" грошового зобов'язання за платежем: "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконані зобов'язання та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, " в розмірі 26 770 грн 87 коп.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2015 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 23 грудня 2014 року № в частині нарахування Публічному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" () грошового зобов'язання за платежем: "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконані зобов'язання та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, " в розмірі 26 770 (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Згідно зі статтею 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, /а.с. 19/.

Фахівцем податкового органу проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питання дотримання позивачем вимог валютного законодавства за період з 01 квітня 2014 року по 28 листопада 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 05 грудня 2014 року №7214/16-01-22-05-10/00110792 /а.с. 9-11/, в якому зафіксовано факт порушення ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод", серед іншого, вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

На підставі даного висновку акта перевірки відповідачем 23 грудня 2014 року сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконані зобов'язання та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, " в розмірі 82 020 грн 34 коп. /а.с. 12/.

Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням в частині нарахування грошового зобов'язання в розмірі 26 770 грн 87 коп., позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податковий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв неправомірно та порушив права позивача.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на такі обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" (покупець) уклало з нерезидентом Suzhou Defereng Electric Machenery CO LTD (продавець) зовнішньоекономічний імпортний контракт №2012/008/1 від 17 листопада 2011 року, за умовами якого останнє зобов'язувалось поставляти і передавати у власність протягом дії вказаного контракту у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити товар, перелік і кількість якого визначається Специфікаціями, які є невід'ємною частиною контракту (двигуни електричні, код товару /а.с. 100-106 /.

Позивач здійснив попередню оплату в розмірі 156 394, 56 доларів США, граничним терміном поставки товару є 06 травня 2014 року.

На митну територію України товар надійшов 16 травня 2014 року, що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем" Південної митниці на вантажно-митній декларації (надалі ВМД) /а.с. 20/.

ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" (покупець) уклало з нерезидентом Unigue Engineers Компанія, G 9 Irani Ghaw No 9 Jawahar Nagar Golibar Koad Khar (East) Mumbai 400055, India (продавець) зовнішньоекономічний імпортний контракт №2012/049 від 04 вересня 2012 року, за умовами якого останнє зобов'язувалось поставляти і передавати у власність протягом дії вказаного контракту у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити товар, перелік і кількість якого визначається Специфікаціями, які є невід'ємною частиною контракту (запасні частини до поршневих компресорів, код товару /а.с. 94-97/.

02 листопада 2013 року та 27 лютого 2012 року між тими ж сторонами було укладено додаткові угоди до контракту №2012/049 від 04 вересня 2012 року №2 та №4 відповідно /а.с. 98-99/.

Граничним терміном повернення товару визначено 19 лютого 2014 року.

На митну територію України товар надійшов 29 травня 2014 року, що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем" Південної митниці на ВМД /а.с. 21/.

ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" (покупець) уклало з нерезидентом WUXI CITY GUANYUT HEAT EXCHANGER CO LTD, China (продавець) зовнішньоекономічний імпортний контракт №2013/018 від 17 вересня 2013 року, за умовами якого останнє зобов'язувалось поставляти і передавати протягом дії вказаного контракту у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити товар, перелік і кількість якого визначається Специфікаціями, які є невід'ємною частиною контракту (теплообмінники охолоджувачі, код товару 84195000 /а.с. 88-93/.

Граничним терміном повернення товару визначено 14 квітня 2014 року.

На митну територію України товар надійшов 17 травня 2014 року, що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем" Південної митниці на ВМД /а.с. 22/.

ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" (покупець) уклало з нерезидентом Changzhou Jinda Heat Exchanger Co.Ltd, Китай (продавець) зовнішньоекономічний імпортний контракт №2012/051 від 31 жовтня 2012 року, за умовами якого останнє зобов'язувалось поставляти і передавати у власність протягом дії вказаного контракту у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити товар, перелік і кількість якого визначається Специфікаціями, які є невід'ємною частиною контракту (силові установки та двигуни пневматичної лінійної дії, код товару ) /а.с.84-87/.

Граничним терміном повернення товару визначено 10 вересня 2014 року.

На митну територію України товар надійшов 10 вересня 2014 року, що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем" Південної митниці на ВМД /а.с. 23/.

ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" (покупець) уклало з нерезидентом Компанія "Ningbo Economic &Technical Developmtnt Zone Yili Damper Co.Ltd, Китай зовнішньоекономічний імпортний контракт №2012/027 від 12 грудня 2011 року, за умовами якого останнє зобов'язувалось поставляти і передавати у власність протягом дії вказаного контракту у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити товар, перелік і кількість якого визначається Специфікаціями, які є невід'ємною частиною контракту (силові установки та двигуни пневматичні лінійної дії (циліндри): газові амортизатори QDH1808-07-02 2000 шт. Довжина між шаровими з"єднаннями - 449 мм, Пневматичний, циліндричний, поршневий, лінійної дії, газонаповнений азотом ( код товару ) /а.с. 80-83/.

Граничним терміном повернення товару визначено 19 серпня 2014 року.

На митну територію України товар надійшов 12 серпня 2014 року, що підтверджено відбитком тампу "Під митним контролем" Південної митниці на ВМД /а.с. 24/.

ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" (покупець) уклало з нерезидентом Компанія "Otop Auto Co LTD ", Китай зовнішньоекономічний імпортний контракт №2012/029 від 09 грудня 2013 року, за умовами якого останнє зобов'язувалось поставляти і передавати у власність протягом дії вказаного контракту у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити товар, перелік і кількість якого визначається Специфікаціями, які є невід'ємного частиною контракту (двигуни електричні, код товару ) /а.с.74-79/.

Граничними термінами поставки товару визначено 15 квітня 2014 року та 20 серпня 2014 року відповідно.

На митну територію України товар надійшов 18 квітня 2014, що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем" Київської обласної митниці на вантажно- митній декларації /а.с. 25/, а також 22 травня 2014 року, що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем" Південної митниці на вантажно- митній декларації /а.с.26/, а також 02 вересня 2014 року, що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем" Південної митниці на ВМД /а.с.27/.

ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" (покупець) уклало з нерезидентом Компанія EGES ELEKTRIK GEREKLER SAN VE TIC.A.S., Туреччина зовнішньоекономічний імпортний контракт №АТ14/182 від 14 березня 2014 року, за умовами якого останнє зобов'язувалось поставляти і передавати у власність протягом дії вказаного контракту у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити товар, перелік і кількість якого визначається Специфікаціями, які є невід'ємною частиною контракту (копмлект обладнання для Siemens модернізації) /а.с.70-73 /.

Граничним терміном повернення товару визначено 12 серпня 2014 року.

На митну територію України товар надійшов 01 серпня 2014 року, що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем", що підтверджено відбитком штампу "Під митним контролем" Південної митниці на ВМД /а.с.28/.

Колегією суддів встановлено, що спір між сторонами стосується визначення події, з настанням якої придбаний за зовнішньоекономічними контрактами товар вважається поставленим в Україну.

Так, на переконання позивача, такою подією є фактичний перетин товаром митного кордону України, що підтверджено відміткою митного органу "Під митним контролем".

У свою чергу, відповідач вважає, що такою подією є оформлення вантажної митної декларації.

У доводах апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позапланова виїзна документальна перевірка ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" була проведена законно та правомірно, а також на те, що сума грошового зобов'язання, визначена в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, розрахована правомірно та підлягає сплаті позивачем.

Колегія суддів зазначає, що Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не вказує на те, з якого моменту вважається здійсненою поставка імпортного товару, а тому визначення цього моменту слід здійснювати із застосуванням норм інших нормативно - правових актів, що регулюють операції з поставки товарів, зокрема, у зовнішньоекономічній діяльності.

Так, за приписами статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами. Момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Виходячи з пріоритетності норм закону над нормами підзаконних нормативно-правових актів, що містяться в Положенні про вантажну митну декларацію, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 1997 року №574 та Інструкції про порядок здійснення контролю й отримання ліцензії за експортними, імпортними та лізинговими операціями, затвердженої постановою Національного банку України від 24 березня 1999 року №136, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що моментом поставки товару за імпортною операцією є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.

Зазначена правова позиція також неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 04.07.2011 (справа №21-136а11) та від 16.01.2012 (справа №21-412а11).

Відповідно до положень частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що товар за зовнішньоекономічним контрактом №2012/008/1 від 17 листопада 2011 року надійшов на митну територію України 16 травня 2014 року. Дану обставину підтверджено відбитком штампа "Під митним контролем" Південної митниці, проставленим в ВМД, копію якої залучено до матеріалів справи /а.с. 20/.

Таким чином, фактичною датою поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2012/008/1 від 17 листопада 2011 року є 16 травня 2014 року, а не 20 травня 2014 року, як вважає податковий орган.

Як зазначалось судом вище, з моменту авансової оплати відповідного товару 90 - денним граничним терміном повернення товару визначено 06 травня 2014 року.

За таких обставин, граничний строк поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2012/008/1 від 17 листопада 2011 року позивачем перевищено на 10 календарних днів (з 07 травня 2014 року по 16 травня 2014 року включно), а не на 14 днів, як вважає податковий орган.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) визначено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Водночас, згідно з частиною 4 вказаної статті Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, у спірний період відповідно до пункту 1 постанови Національного банку України від 12 травня 2014 року №270 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Відтак, сума пені, що має бути нарахована позивачу у зв'язку з порушенням вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", становитиме 3 416, 64 грн (9774,66 дол. США х 11,651347 грн - курс станом на 07.05.2014 х 0,3% х 10 днів), а не 4783,29 грн, як нарахував податковий орган, виходячи з 14 - денного терміну прострочення поставки товару.

З огляду на викладене, в даному випадку позивачу безпідставно нараховано суму пені в розмірі 1366,65 грн.

Товар за зовнішньоекономічним контрактом №2012/049 від 04 вересня 2012 року надійшов на митну територію України 29 травня 2014 року. Дану обставину підтверджено відбитком штампа "Під митним контролем" Південної митниці, проставленим у ВМД, копію якої залучено до матеріалів справи /а.с. 21/.

Таким чином, фактичною датою поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2012/049 від 04 вересня 2012 року є 29 травня 2014 року, а не 04 червня 2014 року, як вважає податковий орган.

Як зазначалось судом вище, з моменту авансової оплати відповідного товару 90 - денним граничним терміном повернення товару визначено 19 лютого 2014 року.

За таких обставин, що граничний строк поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2012/049 від 04 вересня 2012 року позивачем перевищено на 59 календарних днів (з 01 квітня 2014 року по 29 травня 2014 року включно), а не на 65 днів, як вважає відповідач, та на 37 календарних днів ( 23 квітня 2014 року по 29 травня 2014 року включно ), я не на 59 днів, як вважає відповідач.

Відтак, сума пені, що має бути нарахована позивачу у зв'язку з порушенням вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", становитиме в розмірі 7 463,91 грн (4 800 дол. США х 8,7852 грн - курс станом на 01.04.2014 х 0,3% х 59 днів), а не в розмірі 8 222,95 грн, як нарахував податковий орган, виходячи з 65 - денного терміну прострочення поставки товару, а також сума пені становитиме за вказаним контрактом в розмірі 6 134,05 грн (4800 дол.США х 11,51285 грн. - курс станом 23.04.2014 х 0,3% х 37 днів), а не в розмірі 7 128,76 грн, як нарахував податковий орган, виходячи з 43 - денного терміну прострочення поставки товару.

З огляду на викладене, в даному випадку позивачу безпідставно двічі нараховано суму пені в розмірі 759,04 грн. та в розмірі 994,71 грн. відповідно.

Товар за зовнішньоекономічним контрактом №2013/018 від 17 вересня 2013 року надійшов на митну територію України 17 травня 2014 року. Дану обставину підтверджено відбитком штампа "Під митним контролем" Південної митниці, проставленим у ВМД, копію якої залучено до матеріалів справи /а.с. 22/.

Таким чином, фактичною датою поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2013/018 від 17 вересня 2013 року є 17 травня 2014 року, а не 20 травня 2014 року, як вважає податковий орган.

Як зазначалось судом вище, з моменту авансової оплати відповідного товару 90 - денним граничним терміном повернення товару визначено 14 квітня 2014 року.

За таких обставин, граничний строк поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2013/018 від 17 вересня 2013 року позивачем перевищено на 33 календарних днів (з 15 квітня 2014 року по 17 травня 2014 року включно), а не на 36, як вважає відповідач.

Відтак, сума пені, що має бути нарахована позивачу у зв'язку з порушенням вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", становитиме в розмірі 3 586,55 грн (2 925 дол. США х 12,385561 грн - курс станом на 15.04.2014 х 0,3% х 33 днів), а не в розмірі 13 042 грн, як нарахував податковий орган, виходячи з 36 - денного терміну прострочення поставки товару та невірної суми авансового платежу в розмірі 9 750 дол. США.

З огляду на викладене, в даному випадку позивачу безпідставно нараховано суму пені в розмірі 9 455,45 грн.

Товар за зовнішньоекономічним контрактом №2012/051 від 31 жовтня 2012 року надійшов на митну територію України 10 вересня 2014 року. Дану обставину підтверджено відбитком штампа "Під митним контролем" Південної митниці, проставленим ВМД, копію якої залучено до матеріалів справи /а.с. 23/.

Таким чином, фактичною датою поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2012/051 від 31 жовтня 2012 року є 10 вересня 2014 року, а не 11 вересня 2014 року, як вважає податковий орган.

Як зазначалось судом вище, з моменту авансової оплати відповідного товару 90 - денним граничним терміном повернення товару визначено 10 вересня 2014 року.

За таких обставин, граничний строк поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2012/051 від 31 жовтня 2012 року позивачем не було перевищено взагалі, оскільки такий товар було поставлено в Україну на 90 день граничного терміну повернення товару.

Відтак, сума пені, що була нарахована податковим органом в розмірі 215,90 грн ( 5 545,80 дол.США х12,976598 грн - курс станом на 11.09.2014 х 0,3% х 1 день), є безпідставною.

Товар за зовнішньоекономічним контрактом №2012/027 від 12 грудня 2011 року надійшов на митну територію України 12 серпня 2014 року. Дану обставину підтверджено відбитком штампа "Під митним контролем" Південної митниці, проставленим у ВМД, копію якої залучено до матеріалів справи /а.с. 24/.

Таким чином, фактичною датою поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2012/027 від 12 грудня 2011 року є 12 серпня 2014 року, а не 21 серпня 2014 року, як вважає податковий орган.

Як зазначалось судом вище, з моменту авансової оплати відповідного товару 90 - денним граничним терміном повернення товару визначено 19 серпня 2014 року.

За таких обставин, граничний строк поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2012/027 від 12 грудня 2011 року позивачем не було перевищено взагалі, оскільки такий товар було поставлено в Україну на 84 день граничного терміну повернення товару.

Відтак, сума пені, що була нарахована податковим органом в розмірі 164,23 грн ( 2 070 дол. США х 13,223077 грн - курс станом на 20.08.2014 х 0,3% х 2 дні ), є безпідставною.

Товар за зовнішньоекономічним контрактом №2013/029 від 09 грудня 2013 року надійшов на митну територію України 18 квітня 2014, 22 травня 2014 року, 02 вересня 2014 року. Дану обставину підтверджено відбитком штампа "Під митним контролем" Київської обласної митниці та Південної митниці, проставленими у ВМД, копії яких залучено до матеріалів справи /а.с. 25-27/.

Таким чином, фактичними датами поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2013/029 від 09 грудня 2013 року є 18 квітня 2014 року, а не 21 квітня 2014 року, як вважає податковий орган, 22 травня 2014 року, а не 23 травня 2014 року, та 02 вересня 2014 року, а не 05 вересня 2014 року.

З моменту авансової оплати відповідного товару 90 - денним граничним терміном повернення товару визначено 15 квітня 2014 року та 20 серпня 2014 року.

За таких обставин, граничний строк поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №2013/029 від 09 грудня 2013 року позивачем перевищено на 3 календарних днів (з 16 квітня 2014 року по 18 квітня 2014 року включно), а не на 6 днів, як вважає відповідач, та на 33 календарних днів ( 22 квітня 2014 року по 22 травня 2014 року включно ), а не на 34 дні, як вважає відповідач, а також на 13 календарних дні ( з 21 серпня 2014 року по 02 вересня 2014 року), а не на 16 днів, як вважає податковий орган відповідно.

Відтак, сума пені, що має бути нарахована позивачу у зв'язку з порушенням вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", становитиме 1 640,01 грн (15 990 дол. США х 11,39611 грн - курс станом на 16.04.2014 х 0,3% х 3 дні), а не 3 280,03 грн, як нарахував податковий орган, виходячи з 6 - денного терміну прострочення поставки товару, а також сума пені становитиме за вказаним контрактом 9 287,60 грн (7 990 дол. США х 11,39611 грн. курс станом 16.04.2014 х 0,3% х 33 дні), а не 9 833,93 грн, як нарахував податковий орган, виходячи з 36 - денного терміну прострочення поставки товару, та сума пені за вказаним контрактом становитиме 7 106,73 грн (15 990 дол. США х 11,39611 грн. - курс станом 21.08.2014 х 0,3% х 13 дні), а не 10 064,33 грн, як нарахував податковий орган, виходячи з 16- денного терміну прострочення поставки товару.

З огляду на викладене, в даному випадку позивачу безпідставно тричі нараховано суму пені в розмірі 1 640,02 грн, в розмірі 546,33 грн та в розмірі 2 957,60 відповідно.

Товар за зовнішньоекономічним контрактом №АТ/182 від 14 березня 2014 року надійшов на митну територію України 01 серпня 2014 року. Дану обставину підтверджено відбитком штампа "Під митним контролем" Південної митниці, проставленим у ВМД, копію якої залучено до матеріалів справи /а.с. 28/.

Таким чином, фактичною датою поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №АТ/182 від 14 березня 20 року є 01 серпня 2014 року, а не 12 вересня 2014 року, як вважає податковий орган.

Як зазначалось судом вище, з моменту авансової оплати відповідного товару 90 - денним граничним терміном повернення товару визначено 12 серпня 2014 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що граничний строк поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом №АТ/182 від 14 березня 2014 року позивачем не було перевищено взагалі, оскільки такий товар було поставлено в Україну на 79 -й день граничного терміну повернення товару.

Відтак, сума пені, що була нарахована податковим органом в розмірі 9763,60 грн (6000 Євро х 17,497488 грн - курс станом на 13.08.2014 х 0,3% х 31 день), є безпідставною.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів зазначає, що податковий орган оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням позивачу було безпідставно нараховано пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД в загальному розмірі 26 770,87 грн.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві від 23 грудня 2014 року № є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування Публічному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" грошового зобов'язання за платежем: "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконані зобов'язання та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, " в розмірі 26 770 грн 87 коп.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2015р. по справі № 816/114/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.