Справа № 826/2050/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/2050/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 березня 2015 року 09:15 № 826/2050/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до

Роменської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

про

скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що відповідач невірно визначив граничний строк сплати грошового зобов’язання, згідно поданого позивачем податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування природного газу і газового конденсату за серпень 2014 року, а саме: не врахував, що строк подання даного розрахунку припав на вихідний день, а тому був перенесений на наступний робочий день. Ця обставина вплинула на строк сплати грошового зобов’язання, що не враховано відповідачем. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Від відповідача надійшли письмові заперечення, у яких він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що ПАТ «Укрнафта» несвоєчасно сплатило суму узгодженого грошового зобов’язання, у зв’язку з чим до нього було застосовано штрафні санкції шляхом прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В судове засідання 03.03.2015 представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідач на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України провів документальну позапланову невиїзну перевірку НГВУ «Полтавнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (22525915) відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, але не пов’язану із створенням юридичної особи від 24.12.97р.» (код за ЄДРПОУ 403739509), за результатами якої складено акт від 13.11.2014 №000001/18-09-15-01/403739509.

Згідно висновків вказаного акта, відповідач встановив порушення ПАТ «Укрнафта» підпункту 263.12.1 пункту 263.12 статті 263 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов’язання по платі за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату за серпень 2014 року.

На підставі акта від 13.11.2014 №000001/18-09-15-01/403739509 відповідач виніс податкові повідомлення-рішення форми «Ш», а саме:

Водночас, згідно розрахунків штрафної санкції до вказаних податкових повідомлень-рішень, строк сплати грошового зобов’язання порушено на 1 календарний день.

Суд встановив ,що у податкових повідомленнях-рішеннях була допущена описка, та відповідач вважає, що строк сплати грошового зобов’язання ПАТ «Укрнафта» порушило на 1 день.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення у порядку адміністративного оскарження, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу визначення викладеного у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до підпункту 263.1.1 пункту 263.1 статті 263 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб'єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об'єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об'єктах (ділянках) надр.

Згідно із підпунктом 263.11.1 пункту 263.11 статті 263 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, до закінчення граничного строку подання податкових розрахунків, визначеного розділом II цього Кодексу, та за формою, встановленою відповідно до статті 46 цього Кодексу, подають за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, а при видобуванні вуглеводневої сировини, що дорівнює календарному місяцю, податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин до контролюючого органу:

- за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України;

- за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Зазначена сума грошового зобов’язання сплачена ПАТ «Укрнафта» двома платежами, а саме: платіжними дорученнями №146 від 29.09.2014 на суму 1 199 365,36 грн. та №147 від 29.09.2014 на суму 4 186 985,58 грн. (а.с. 26-27 Т.І).

Відповідач за результатами перевірки ПАТ «Укрнафта» дійшов висновку про порушення ним строків сплати узгодженого грошового зобов’язання, встановлені підпунктом 263.12.1 пункту 263.12 статті 263 Податкового кодексу України, а саме: сплатив грошове зобов’язання із затримкою на 1 календарний день.

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, з огляду на наступне.

Згідно вищенаведених правових норм, граничним строком для подання розрахунку з плати за користування надрами для видобування природного газу і газового конденсату за серпень 2014 року є 20.09.2014, яке припало на суботу.

У відповідності до пункту 49.20 статті 49 Податкового кодексу України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

З урахуванням зазначеної норми, строк подання розрахунку з плати за користування надрами для видобування природного газу і газового конденсату за серпень 2014 року є 22.09.2014.

Підпунктом 263.12.1 пункту 263.12 статті 263 Податкового кодексу України встановлено, що платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період сплачують податкові зобов'язання у сумі, визначеній в розрахунку з плати, поданому ними контролюючому органу.

Таким чином, грошове зобов’язання, визначене у вказаному розрахунку мало бути сплачене не пізніше 02.10.2014.

Згідно платіжних доручень №146 від 29.09.2014 на суму 1 199 365,36 грн. та №147 від 29.09.2014 на суму 4 186 985,58 грн. (а.с. 26-27 Т.І), вказані платежі були проведені банком 01.10.2014.

Отже, ПАТ «Укрнафта» сплатив грошове зобов’язання, визначене у розрахунку з плати за користування надрами для видобування природного газу і газового конденсату за серпень 2014 року в межах строку, встановленого законодавством.

У відповідності до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Оскільки ПАТ «Укрнафта» не допускало порушення сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання, то підстави для застосування до нього санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України відсутні.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити повністю.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 22525915) судові витрати в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський